Haiforskning på Svalbard - Norsk Polarinstitutt
Haiforskning på Svalbard - Norsk Polarinstitutt
Haiforskning på Svalbard - Norsk Polarinstitutt
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>på</strong>. Høye verdier her vil for håkjerring-<br />
enes vedkommende indikere at de spiser<br />
marine pattedyr. Denne metoden hadde<br />
vi i bakhånd i tilfelle magene til håkjerringene<br />
vi undersøkte skulle være tomme<br />
eller eventuelt kun inneholde fisk. Mageinnhold<br />
gir oss jo et slags øyeblikksbilde<br />
av hva som er fortært, mens de stabile<br />
isotopene reflekter hva som er spist over<br />
et lengre tidsrom. Vår hovedhensikt med<br />
disse mageinnholdsundersøkelsene var<br />
som nevnt å studere potensielt inntak av<br />
sel, og sel fant vi. Det var totalt 33 mager<br />
med innhold, og i 36% av disse fant vi<br />
sel og i 18% fant vi hvalrester. Ringsel<br />
var det vanligste byttedyret, men også<br />
storkobbe og klappmyss ble funnet. Her<br />
var alt fra hele kvitunger av ringsel (figur<br />
4) til rester av andre ringsel som, basert <strong>på</strong><br />
vekstsoner i selklør vi fant i haimagene,<br />
var eldre enn 9 år. Hvalrestene vi fant var<br />
8<br />
spekk fra vågehval, og ved hjelp av Havforskningsinstituttets<br />
vågehval-register<br />
hvor man har genetisk informasjon om<br />
hver lovlig innfanget vågehval, kunne vi<br />
spore disse spekkbitene tilbake til denne<br />
fangsten. Under parteringen av hvalene<br />
kaster fangerne spekket <strong>på</strong> havet fordi<br />
det ikke er noe marked for dette i Norge.<br />
Flere av de håkjerringene vi fanget må<br />
derfor ha vært i overflaten og forsynt seg<br />
av denne matkilden. I tillegg til marine<br />
pattedyr var det også mye fisk å finne i<br />
magene til de undersøkte håkjerringene,<br />
særlig torsk, steinbit og hyse. Disse var<br />
ofte svelget hele som torsk <strong>på</strong> over 4 kg<br />
og steinbit <strong>på</strong> over 8 kg.<br />
Håkjerringene vi fisket opp var store<br />
fisker med vekter <strong>på</strong> fra 136 til 700 kg.<br />
Hunnfiskene var gjennomgående større<br />
enn hannene, og interessant nok var selv<br />
ikke den største håkjerringa <strong>på</strong> 700 kg<br />
Fig. 4. Mageinnhold fra håkjerring som hadde spist en ringsel kvitunge og noen fisk.