Den urbane underskog - Kulturarv
Den urbane underskog - Kulturarv
Den urbane underskog - Kulturarv
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
det er bånd og nettverk knyttet til en økonomisk og administrativ maktsfære som<br />
kan gå langt ut over lokalsamfunnet. Utveksling mellom ulike sfærer synes disse<br />
stedene å ha til felles, og nettopp det gjør dem ekstra interessante å studere.<br />
Byer defineres gjerne ut fra en kombinasjon av strukturelle og funksjonelle<br />
kriterier. En by har en permanent, relativt tett bebyggelse og en bofast befolkning av<br />
en viss størrelse. <strong>Den</strong> vil ha en økonomisk struktur preget av spesialisering og virksomheter<br />
utenom primærnæringene, en sosial struktur preget av arbeidsdeling og<br />
spesialisering, og ofte (men ikke alltid) en egen rettslig-administrativ struktur, atskilt<br />
fra omlandets. Videre er byen kjennetegnet av en allminnelig, flersidig sentralfunksjon.<br />
Endelig vil de aller fleste byer inngå i nettverk med andre byer. 4 Ulike steder vil<br />
oppfylle disse kravene i større eller mindre grad, og det vil i alle samfunn med <strong>urbane</strong><br />
fenomener være en gråsone mellom ”byer” og ”ikke-byer”.<br />
De stedene som drøftes i denne boka, kan defineres som steder som ikke fullt ut,<br />
eller bare på ett eller noen få områder, oppfyller kriteriene for å kunne regnes som<br />
byer. I litteraturen har det tradisjonelt vært regnet med tre hovedkategorier av slike<br />
steder, selv om de fleste stedene vi er opptatt av, tilhører mer enn én av disse<br />
kategoriene:<br />
For det første har vi det vi med et generelt begrep kan kalle utvekslingssteder –<br />
handelsplasser og handelssteder, markeder, kaupanger, men også omlastingssteder.<br />
Disse er oftest sesongpreget, enten i kontinuerlig eller regelmessig funksjon, som<br />
regel i bruk i sommersesongen, men kanskje bare på ett bestemt eller enkelte faste<br />
tidspunkt i året. 5 De kan være meget gamle, men kan også ha oppstått på et bestemt<br />
tidspunkt i nyere tid. Og de kan ha fungert langt opp mot eller t.o.m. i vår tid,<br />
eller ha blitt nedlagt eller relokalisert av ulike grunner – endrede naturforhold, nye<br />
handelsruter, endrede maktforhold, politiske vedtak.<br />
<strong>Den</strong> andre kategorien kan betegnes anløpssteder. 6 De er eller har vært havner,<br />
egnede steder langs kysten eller ved større innsjøer, der skip eller båter kunne finne<br />
ly mot uvær og grov sjø, eller også mot fiender og konkurrenter. Det kunne dreie<br />
seg om bukter og fjorder, elvemunninger og strender. Oftest var det i hvert fall i<br />
utgangspunktet naturlige havner, men de kunne også være anlagt eller forbedret<br />
ved bygging av moloer, forsvarsanlegg, brygger, båtopptrekk, naust og sjøbuer. 7<br />
Også anløpsstedene kan være gamle eller unge, stabile over lange perioder eller tatt<br />
i bruk og oppgitt igjen. Tilsanding og oppgrunning, landhevning og erosjon kunne<br />
skape eller ødelegge et anløpssted, noen ganger på kort tid, men det samme kunne<br />
endringer i bosetting, handelsmønster, skipsteknologi eller navigasjon. 8<br />
4. Helle et al. 2006: 11-19.<br />
5. S.M. Sindbæk, Ruter og rutinisering. Vikingetidens fjernhandel i Nordeuropa. København 2005.<br />
6. J. Ulriksen, Anløbspladser. Besejling og bebyggelse i Danmark mellem 200 og 1100 e.Kr. Roskilde 1998.<br />
7. E. Elvestad, Skjulte havner – Førreformatoriske havner i Rogaland. Stavanger Museums årbok, årg.110<br />
(2000). Stavanger 2001: 5-40. Jfr. Ulriksen 1998.<br />
8. H. Berg, L. Bender Jørgensen og O. Mortensen, Sandhagen: Et langelandsk fiskerleje fra renaissancen.<br />
Rudkøbing 1981.<br />
13