"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kapittel 6: Analyse av fire spr˚aklige variabler i lys av so<strong>si</strong>olingvistisk teori<br />
i hele 73% av tilfellene.<br />
I likhet med at det i materialet finnes ei gruppe som klart benytter seg av<br />
[e] i forhold til [æ], finnes det ogs˚a et motsatt mønster. Informantene Stian,<br />
Silje, Stine, Martin, Marianne og Marius bruker alle [æ] langt mer frekvent<br />
enn [e].<br />
6.5.2 Mobilitet som forklaring<br />
[e] [æ]<br />
AF GRF AF GRF<br />
Stabile 27 37,8 35 62,2<br />
Mobile 21 33,3 46 66,7<br />
Tabell 6.17: Gruppevarias<strong>jo</strong>n i forhold til mobilitet for kort vokal /e/ foran<br />
palatal<br />
For denne variabelen ser det ut til ˚a være vanskelig ˚a argumentere for<br />
at økt mobilitet fører til økt bruk av <strong>ikke</strong>-tradis<strong>jo</strong>nelle spr˚aktrekk. Av tabell<br />
6.17 <strong>kan</strong> man lese at det <strong>ikke</strong> er store forskjeller i hvordan de stabile og<br />
de mobile informantene bruker variantene [e] og [æ]. Den lille varias<strong>jo</strong>nen<br />
i de to gruppene indikerer imidlertid at de stabile bruker varianten [e] i<br />
4,5% flere tilfeller enn de mobile informantene. Dette er <strong>ikke</strong> i tr˚ad med<br />
forventningen om at økt fy<strong>si</strong>sk mobilitet medfører økt dialektal p˚avirkning<br />
og dermed utjevning av lokale spr˚aktrekk. I dette tilfellet ville en slik prossess<br />
foreg˚a p˚a bekostning av den mest lokale varianten [æ]. Ogs˚a her skal vi se<br />
at enkeltinformanters utsagn avslører holdninger som <strong>kan</strong> være med p˚a ˚a<br />
forklare resultatene.<br />
Omdal (1991:187) <strong>si</strong>er at “det at befolkninga spe<strong>si</strong>elt i byene er s˚a spr˚aklig<br />
sammensatt, m˚a ogs˚a bety noe for den spr˚aklige p˚avirkninga som flytterne<br />
utsettes for, og for deres eventuelle spr˚aklige tilpas<strong>si</strong>ng”. I informantgruppa<br />
fra Lyngen ser man at den gruppa som bruker formen [æ] mest, er blandet.<br />
114