"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kapittel 6: Analyse av fire spr˚aklige variabler i lys av so<strong>si</strong>olingvistisk teori<br />
seg ˚a være ei viktig forklaring, ettersom det i materialet finnes indikas<strong>jo</strong>ner<br />
p˚a at det er andre utenomspr˚aklige faktorer enn mobilitet, alder og kjønn<br />
som <strong>kan</strong> ha innvirkning p˚a valg av spr˚akvariant. Ser man alle de teoretiske<br />
tilnærmingene i sammenheng, <strong>kan</strong> dette være med p˚a ˚a forklare de spr˚aklige<br />
valgene informantene foretar seg. I utgangspunktet skulle en tro at det var<br />
de middelaldrende som benyttet seg mest av de formene informantene rap-<br />
porterer er typisk for Lyngen. Faktum er at de mobile unge voksne bruker<br />
disse i større grad. Dette er et interessant funn. Viktig er det ogs˚a at det <strong>ikke</strong><br />
ser ut til at det er de mest stabile beboerne i informantgruppa som velger<br />
den lokale uttalenormen.<br />
Ei forklaring p˚a dette <strong>kan</strong> være at de stabile og middelaldrende infor-<br />
mantenes identitet er s˚a sterkt og trygt befestet i lokalmiljøet i Lyngen, at<br />
de <strong>ikke</strong> nødvendigvis trenger ˚a uttrykke dette gjennom spr˚aket. I et slikt<br />
perspektiv <strong>kan</strong> man anta at de eldste og mest stabile informantene markerer<br />
seg p˚a en lang rekke so<strong>si</strong>ale arenaer p˚a hjemstedet, og dermed <strong>ikke</strong> trenger<br />
˚a bruke spr˚aket til dette. For dem vil det <strong>ikke</strong> være s˚a viktig ˚a beholde de<br />
lokale spr˚aktrekkene som markører p˚a tilhørighet. Det <strong>kan</strong> videre tenkes at<br />
en ung og mobil person med sterk hjemstedstilknytning har et større behov<br />
for ˚a markere <strong>si</strong>n geografiske bakgrunn, eller identitet i so<strong>si</strong>ale eller kommu-<br />
nikative <strong>si</strong>tuas<strong>jo</strong>ner utenfor hjembygda, og dermed bruker former han/hun<br />
selv oppfatter som typiske eller tradis<strong>jo</strong>nelle. Et slikt perspektiv <strong>kan</strong> belyse<br />
hvorfor de mobile informantene bruker s˚a markerte lokale former n˚ar man <strong>kan</strong><br />
anta at de i lange perioder eksponeres for andre varianter av denne diftongen.<br />
Ei litt anna vinkling p˚a dette er at veksling mellom variantene, slik vi<br />
ser det hos Stein og i m˚alføreprøvene i Jahr og Skare (1996:58) og Peder-<br />
sen (2000a:23 f), representerer tradis<strong>jo</strong>nell spr˚akbruk. Formene som oppleves<br />
som markerte for hjemstedsdialekten p˚a Lyngseidet blir forsterket blant unge<br />
voksne med behov for ˚a markere identitet og lokal tilhørighet.<br />
108