"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kapittel 6: Analyse av fire spr˚aklige variabler i lys av so<strong>si</strong>olingvistisk teori<br />
hjemstedsdialekten. De tre kvinnene Stine, Maria og Mia vil i motsetning til<br />
dette kunne tolkes som spr˚aklige mis<strong>jo</strong>nærer (Steinsholt: 1964), som b˚ade<br />
tar opp nye dialekttrekk og er med p˚a ˚a spre dem i miljøene der de ferdes.<br />
6.3.4 Identitet som forklaring<br />
Som nevnt tidligere i analysen hører personlig pronomen i første person entall<br />
til de variablene som er mest uløselig knyttet til jeget, eller til selvoppfattel-<br />
sen. Gjennom talen plasserer informantene seg selv i forhold til b˚ade tema<br />
og samtalepartner og avslører seg selv og <strong>si</strong>ne meninger gjennom kommuni-<br />
kas<strong>jo</strong>ns<strong>si</strong>tuas<strong>jo</strong>nen. Det er vanskelig ˚a analysere variabelen uten ˚a ta høyde<br />
for identitet som p˚avirkningsfaktor.<br />
Ogs˚a informantene selv uttaler at pronomenet er det spr˚aktrekket som<br />
klarest av alle viser hvor man kommer fra. Selv de mest mobile informantene<br />
har et klart forhold til denne variabelen, og selv om b˚ade Mia og Maria<br />
benytter seg av [æ:g] og [æ:], <strong>si</strong>er de at dette symboliserer hvem de er, og<br />
hvor de kommer fra. I deres tilfelle representerer det ei forankring som <strong>ikke</strong><br />
bare er knytta til Lyngen.<br />
For noen av de mest stedbundne informantene som Stein, Signe og Sti-<br />
an ser man av tabellen at de plasserer seg innafor normen for tradis<strong>jo</strong>nell<br />
uttale i Lyngen. Dersom man skal tro at dette er forbundet b˚ade med de-<br />
res bakgrunn, deres so<strong>si</strong>ale nettverk og deres territorielle og so<strong>si</strong>ale identitet,<br />
passer de godt innafor s˚akalt tradis<strong>jo</strong>nell uttale p˚a Lyngseidet. En tolkning<br />
av dette er at de markerer hvem de er, hvor de kommer fra, og <strong>si</strong>n so<strong>si</strong>ale og<br />
dialektale po<strong>si</strong>s<strong>jo</strong>n gjennom denne variabelen. Ei annen tilnærming til dette<br />
er at spr˚akvalgene skjer ubevisst, og dermed <strong>ikke</strong> nødvendigvis <strong>kan</strong> tolkes<br />
som noen bevisst identitetsmarkering eller handling. Le Page (1985:5) <strong>si</strong>er<br />
imidlertid at spr˚aklige valg er “the means by which individuals both identify<br />
themselves and identify others”. Det er med andre ord lite tilfeldig over ei slik<br />
handling. Gjennom spr˚aket gir hvert enkelt individ inntrykk av hvem de er,<br />
og tolker alle andre ut fra samme perspektiv. Dersom alle spr˚akhandlinger er<br />
identitetshandlinger, vil disse menneskene kunne tolkes som ˚a bevisst holde<br />
92