"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
"Man kan jo ikke si chill'an bæstemor" - Munin - Universitetet i Tromsø
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kapittel 6: Analyse av fire spr˚aklige variabler i lys av so<strong>si</strong>olingvistisk teori<br />
av informantene rapporterer likevel at de i møte med mennesker fra andre<br />
steder i landet m˚a legge vekk enkelte ord eller uttrykk som <strong>ikke</strong> automatisk<br />
blir forst˚att. Marianne <strong>si</strong>er at eksempler p˚a dette er ˚a elte [ 13 :e te] v, et verb<br />
som har den allmenne betydningen “˚a kna for eksempel en deig”, men som<br />
lokalt ogs˚a <strong>kan</strong> brukes i betydningen “˚a la ligge igjen”. Hun rapporterer vi-<br />
dere problemer med ˚a bruke ordene [ 13 ko:pt© a] for kjøkkenklut f og [ 13 b© sk]<br />
for et tre m. Det finnes flere eksempler, men dette er et lite utvalg fra de-<br />
res rapportering av s˚akalte uforst˚aelige nordnorske uttrykk som de føler de<br />
m˚a endre p˚a for ˚a bli forst˚att. Det er s<strong>ikke</strong>rt tilfelle, som Omdal <strong>si</strong>er, men<br />
med modifikas<strong>jo</strong>ner, at man <strong>ikke</strong> lenger trenger ˚a forandre p˚a dialekten <strong>si</strong>n<br />
for ˚a bli forst˚att n˚ar man flytter seg rundt i landet. Det viser seg likevel<br />
at informantene opplever at de til en viss grad m˚a endre litt p˚a m˚aten de<br />
snakker p˚a. Dette er med p˚a ˚a uttrykke egenart og geografisk bakgrunn, men<br />
representerer ogs˚a til en viss grad en begrensning. Dette trenger likevel <strong>ikke</strong><br />
˚a p˚avirke uttalen av personlig pronomen i første person entall. 13<br />
Det ser likevel <strong>ikke</strong> ut til at det er andre informanter enn Stine, Maria<br />
og Mia som bruker pronomenet <strong>ikke</strong>-tradis<strong>jo</strong>nelt p˚a grunn av kontakt med<br />
andre dialekter. At informantene føler behov for ˚a legge fra seg enkelte ord<br />
i møte med andre, er <strong>ikke</strong> det samme som at de endrer m˚aten de bruker<br />
pronomenet p˚a. Disse tre informantene <strong>kan</strong> sees p˚a som representanter for en<br />
spr˚aklig tilpasning som følge av mobilitet. Likevel er det, som nevnt før, kun<br />
Mia og Stine som selv <strong>si</strong>er at disse formene kommer av det man <strong>kan</strong> kalle<br />
dialektkontakt.<br />
86