Krigen mot Japan - "en uforpliktende symbolsk handling" Den 6. juli ...
Krigen mot Japan - "en uforpliktende symbolsk handling" Den 6. juli ...
Krigen mot Japan - "en uforpliktende symbolsk handling" Den 6. juli ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Krig<strong>en</strong></strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong> - "<strong>en</strong> uforplikt<strong>en</strong>de <strong>symbolsk</strong> handling"<br />
D<strong>en</strong> <strong>6.</strong> <strong>juli</strong> 1945 gjorde Det norske Storting et vedtak som skulle s<strong>en</strong>de sjokkbølger ut<br />
Oslofjord<strong>en</strong>, nedover Nordsjø<strong>en</strong>, gj<strong>en</strong>nom d<strong>en</strong> <strong>en</strong>gelske kanal, tvers over Biscayabukta,<br />
videre nedover forbi Afrikas vestkyst, runde Kapp det gode håp og over hele det<br />
voldsomme Indiahavet. Bølg<strong>en</strong>e bygde seg større og større og tr<strong>en</strong>gte seg gj<strong>en</strong>nom både<br />
de små og de store Sundaøy<strong>en</strong>e, helt fram til Stillehavet, for til slutt å feie som <strong>en</strong><br />
tsunami med voldsomme krefter inn over Nippons kyster: "Det erklæres at det består<br />
krigstilstand mellom Norge og <strong>Japan</strong>".<br />
To forhold satte imidlertid <strong>en</strong> demper for sjokkbølg<strong>en</strong>. D<strong>en</strong> krigstrette japanske<br />
befolkning<strong>en</strong> var mer <strong>en</strong>n sysselsatt med d<strong>en</strong> amerikanske overmakt<strong>en</strong>, én måned før<br />
d<strong>en</strong> første atombomb<strong>en</strong> ble sluppet over landet, Hiroshima <strong>6.</strong> august 1945. Det andre<br />
forholdet var at det norske vedtaket, signert av kong Haakon VII og stortingspresid<strong>en</strong>t<br />
C.J. Hambro, for sikkerhet skyld ble holdt hemmelig.<br />
Glorifisering og virkelighet<br />
D<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig har i godt over seksti år <strong>en</strong>gasjert oss med historier fra virkelighet<strong>en</strong>,<br />
som etter hvert viser seg å ikke tilhøre d<strong>en</strong> virkelige virkelighet<strong>en</strong>. Histori<strong>en</strong>e om<br />
okkupasjon<strong>en</strong> av Norge har gått inn som vår fremste byggestein i nasjonsbygging<strong>en</strong>, på linje<br />
med vikingtid<strong>en</strong> og det wergelandske år 1814 . To av de sterkeste byggestein<strong>en</strong>e fra 40-tallet<br />
har vært "gutta på skau<strong>en</strong>" og nordm<strong>en</strong>n i tysk fang<strong>en</strong>skap. For mange har dette vært<br />
tilstrekkelig materiale for å reise sannhet<strong>en</strong>s hus om d<strong>en</strong> norske deltakelse under d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong><br />
verd<strong>en</strong>skrig.<br />
Så vet alle at bildet selvfølgelig er langt mer nyansert og komplekst, og det må stadig<br />
skiftes ut byggsteiner etter hvert som krigshistori<strong>en</strong> skal kompletteres eller korrigeres.<br />
Debatter og krangler brøyter seg plass i avisspalt<strong>en</strong>e, ofte som lyn fra klar himmel. Det viser<br />
seg gang på gang at byggverket helt<strong>en</strong>e og historikerne har satt opp, vakler. Sakte m<strong>en</strong> sikkert<br />
tas det til ordet for at nye vegger må bygges, flere og større vinduer må settes inn, i full<br />
visshet om at de gamle på det sterkeste misliker at nye snekkere og arkitekter, for ikke å<br />
snakke om rivere, får komme inn.<br />
Ennå finnes det mange tabuer og mye underkj<strong>en</strong>t informasjon, og flere forhold er så<br />
godt som ukj<strong>en</strong>te. En av disse usynlige faktor<strong>en</strong>e fra verd<strong>en</strong>skrig<strong>en</strong> jeg søker kunnskap og<br />
sannhet om er histori<strong>en</strong> om d<strong>en</strong> norske krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong>.<br />
Personlig kom jeg over d<strong>en</strong> norske krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong> helt tilfeldig. På midt<strong>en</strong> av<br />
1990-tallet ble det gj<strong>en</strong>nomført <strong>en</strong> lang rekke markeringer av femtiårsminnet for avslutning<strong>en</strong><br />
av d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig. Stortinget var i høyeste grad deltak<strong>en</strong>de i disse markering<strong>en</strong>e.<br />
Nasjonalforsamling<strong>en</strong>s eg<strong>en</strong> arkivar fikk sågar gitt ut <strong>en</strong> kraftig boksak, innehold<strong>en</strong>de<br />
hemmeligstemplede stortingsmeldinger og -proposisjoner, som nå var avgradert etter femti år.
D<strong>en</strong>ne kom jeg over like etter utgivels<strong>en</strong>, og tok til å bla i bok<strong>en</strong> sånn passe <strong>en</strong>gasjert, helt til<br />
jeg kom over St.prp. nr.1 (1945) Om krigstilstand mellom Norge og <strong>Japan</strong>. D<strong>en</strong> hemmelige<br />
proposisjon<strong>en</strong> ble behandlet av Kong<strong>en</strong> i statsråd d<strong>en</strong> 29. juni 1945. I Stortinget ble sak<strong>en</strong><br />
behandlet i d<strong>en</strong> utvidede ut<strong>en</strong>riks- og konstitusjonskomite<strong>en</strong> <strong>6.</strong> <strong>juli</strong>, og overs<strong>en</strong>dt<br />
Ut<strong>en</strong>riksdepartem<strong>en</strong>tet samme dag. Regjering<strong>en</strong> har imidlertid registrert det hemmelige<br />
vedtaket inn i sine postprotokoller d<strong>en</strong> 11. <strong>juli</strong>. Beslutning<strong>en</strong>s ordlyd er:<br />
Stortinget samtykker i at Regjering<strong>en</strong> i <strong>en</strong> formell erklæring fastslår at det består<br />
krigstilstand mellom Norge og <strong>Japan</strong> og at slik krigstilstand har bestått sid<strong>en</strong> 7.<br />
desember 1941.<br />
Jeg kontaktet Ut<strong>en</strong>riksdepartem<strong>en</strong>tet, som s<strong>en</strong>der meg kopi av sak<strong>en</strong> fra d<strong>en</strong> utvidede<br />
ut<strong>en</strong>riks- og konstitusjonskomite<strong>en</strong>. Som <strong>en</strong> del av følgebrevet fra departem<strong>en</strong>tet skriver<br />
byråsjef B<strong>en</strong>te Sørum: "Vi gjør forøvrig oppmerksom på at sak<strong>en</strong> omtales i boka Møter for<br />
lukkede dører". Det hun ikke vet er at akkurat d<strong>en</strong>ne bok<strong>en</strong> er min kilde for hele<br />
h<strong>en</strong>v<strong>en</strong>dels<strong>en</strong>. Det hun tydeligvis heller ikke vet er at Møter for lukkede dører ikke omtaler<br />
noe som helst, d<strong>en</strong> trykker dokum<strong>en</strong>t<strong>en</strong>e ukomm<strong>en</strong>tert - og uomtalt.<br />
Begrepet "Krigserklæring"<br />
Jeg føler behov for å avklare begrepet "krigserklæring" for å kunne søke forståelse for<br />
virkelighet<strong>en</strong> i d<strong>en</strong>ne historiske kuriositet<strong>en</strong>. Arne Øy skriver i FN-sambandets tidsskrift d<strong>en</strong><br />
10.07.2002: "Etter folkerett<strong>en</strong> er to stater i krig hvis det foreligger <strong>en</strong> krigserklæring <strong>mot</strong> d<strong>en</strong><br />
andre (...)". M<strong>en</strong> etter tradisjonell folkerett er det bare stater som er internasjonale aktører som<br />
kan gå til krig. Norge var ikke <strong>en</strong> stat, eller <strong>en</strong> internasjonal aktør, d<strong>en</strong> 7. desember 1941.<br />
Norge var etter <strong>Japan</strong>s syn <strong>en</strong> del av Stor-Tyskland. Dette synet ble delt langt på vei av både<br />
USA og Storbritannia, til stor fortvilelse for norske eksilmyndigheter, framkommer det i<br />
Stortingsmelding<strong>en</strong>s bakgrunnsmateriale. Norge var altså ikke å forstå som "de allierte".<br />
Forklaring<strong>en</strong> bygger på at det aldri eksisterte no<strong>en</strong> formell krigserklæring mellom Norge og<br />
Tyskland under d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig. Det var <strong>en</strong> okkupasjon, som i første omgang resulterte<br />
i <strong>en</strong> betingelseløs kapitulasjon fra norsk side d<strong>en</strong> 10. juni 1940. Skjønt, d<strong>en</strong>ne sannhet<strong>en</strong> har<br />
også <strong>en</strong>dret seg. Mange vil nok være u<strong>en</strong>ige, og si at det rådde <strong>en</strong> krigstilstand mellom Norge<br />
og Tyskland gj<strong>en</strong>nom hele period<strong>en</strong> 1940-1945. Det manglet bare <strong>en</strong> erklæring.<br />
La oss si at det formelle forholdet mellom Norge og Tyskland fra d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig ikke<br />
er helt konstitusjonelt avklart, verk<strong>en</strong> under okkupasjon<strong>en</strong> eller nå i ettertid. Selv noe så<br />
alvorlig vies str<strong>en</strong>gt tatt ikke mye oppmerksomhet når sannhet<strong>en</strong> og virkelighet<strong>en</strong> skal<br />
forfattes. Deri<strong>mot</strong> føyer de uavklarte begrep<strong>en</strong>e seg inn i rekk<strong>en</strong> av virkeligheter jeg ikke<br />
m<strong>en</strong>er er d<strong>en</strong> fulle sannhet, til tross for ekstremt mye kildemateriale i form av bøker. Det er<br />
skrevet så mange bøker om historier og subjektive virkeligheter fra d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig at<br />
de kunne fylt et helt hus, og holdt tak og vegger oppe ut<strong>en</strong> hjelp av reisverk av noe slag.
Det formelle forholdet mellom Norge og <strong>Japan</strong> er på <strong>en</strong> måte verre, for her finnes det<br />
minimalt med tilgj<strong>en</strong>gelige kilder. Ing<strong>en</strong> snakker om det, ing<strong>en</strong> skriver om det. Sannhet<strong>en</strong>s<br />
byggverk i <strong>Japan</strong>-sak<strong>en</strong> er mer å samm<strong>en</strong>ligne med gj<strong>en</strong>nomsiktige vegger av rispapir. Jeg vil<br />
likevel søke å finne ut om krigserklæring<strong>en</strong> stemmer. Har virkelig Norge gått til krig <strong>mot</strong><br />
<strong>Japan</strong>? M<strong>en</strong>te myndighet<strong>en</strong>e sommer<strong>en</strong> 1945 dette bokstavelig talt alvorlig? Hvor l<strong>en</strong>ge varte<br />
d<strong>en</strong>? Er vi fortsatt i krig, statsrettslig sett, med keiserdømmet <strong>Japan</strong>?<br />
Biografi<strong>en</strong>e og historiebøk<strong>en</strong>e<br />
Statsminister<strong>en</strong> på d<strong>en</strong>ne tid<strong>en</strong> var Einar Gerhards<strong>en</strong>. I hans selvbiografi Fellesskap i krig og<br />
fred. Erindringer 1940-45, skriver han fra de dramatiske <strong>juli</strong>dag<strong>en</strong>e særlig om<br />
regjeringserklæring<strong>en</strong> som ble drøftet i Stortinget 5. <strong>juli</strong>. Han erindrer ikke noe fra<br />
erklæring<strong>en</strong> som ble vedtatt av samme Storting dag<strong>en</strong> etter, krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong>.<br />
Landsfader<strong>en</strong> berømmer alle de politiske parti<strong>en</strong>e for støtt<strong>en</strong> til det såkalte<br />
"fellesprogrammet", basert på å gj<strong>en</strong>reise landet. Statsminister<strong>en</strong> trekker særlig fram C.J.<br />
Hambros tilleggserklæring som appellerte til alle grupper om å unngå <strong>en</strong>hver art av store<br />
oppriv<strong>en</strong>de politiske debatter som ikke er nødv<strong>en</strong>dige i øyeblikket(!). Siste biografi om<br />
Gerhards<strong>en</strong> er fra 1999, altså etter at krigserklæring<strong>en</strong> ble avgradert; Finn Olstads Einar<br />
Gerhards<strong>en</strong> - <strong>en</strong> politisk biografi. Heller ikke i Olstad er det ett <strong>en</strong>este ord om forholdet til<br />
<strong>Japan</strong>. Stortingspresid<strong>en</strong>t Hambro har også fått skrevet flere biografier, sist av Johan Hambro,<br />
C.J. Hambro. Liv og drøm, 1984. Ikke ett ord her heller.<br />
En av etterkrigstid<strong>en</strong>s største politiske navn kan skilte med ny, oppdatert og meget omfatt<strong>en</strong>de<br />
biografi høst<strong>en</strong> 2008, nemlig J<strong>en</strong>s Chr. Hauge. Omslagstekst<strong>en</strong> beskriver bok<strong>en</strong> som "<strong>en</strong><br />
nærgå<strong>en</strong>de og dyptlodd<strong>en</strong>de skildring", og er ført i p<strong>en</strong>n<strong>en</strong> av forfatter Olav Njølstad. Tittel<strong>en</strong><br />
er J<strong>en</strong>s Chr. Hauge - Fullt og helt. Hauge var som kj<strong>en</strong>t Milorgs hemmelige leder og<br />
forsvarsminister i Einar Gerhards<strong>en</strong>s regjering da krigserklæring<strong>en</strong> visstnok ble ekspedert til<br />
<strong>Japan</strong>, sannsynligvis via sv<strong>en</strong>ske diplomatiske kanaler. Heller ikke her blir det tilstrekkelig<br />
dyplodding, ikke tilstrekkelig fullt og helt. Forfatter<strong>en</strong> velger å avstå fra å nevne<br />
forsvarsminister<strong>en</strong>s deltakelse i <strong>Japan</strong>-sak<strong>en</strong>. I det hele tatt er ikke krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong><br />
<strong>Japan</strong> funnet verdig eller viktig i no<strong>en</strong> av biografi<strong>en</strong>e om de s<strong>en</strong>trale politikerne fra de<br />
dramatiske 1945-dag<strong>en</strong>e.<br />
Hva så med Ut<strong>en</strong>riksdepartem<strong>en</strong>tet, som formelt skulle ekspedere krigserklæring<strong>en</strong>? I 2005<br />
ga Pax Forlag ut bok<strong>en</strong> Aktiv og avv<strong>en</strong>t<strong>en</strong>de. Ut<strong>en</strong>rikstj<strong>en</strong>est<strong>en</strong>s liv 1905-2005, ført i p<strong>en</strong>n<strong>en</strong><br />
av Iver B. Neumann og Halvard Leira. Helt tyst, også her. Jeg kontakter pr. e-mail forfatter<br />
Iver B. Neumann ved Norsk Ut<strong>en</strong>rikspolitisk Institutt (NUPI), og spør hvorfor de har valgt å<br />
ikke komm<strong>en</strong>tere eller nevne d<strong>en</strong> norske krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong> fra 1945. Neumann<br />
svarer meg umiddelbart:<br />
Enkelt. Oppdraget fra DU (sic!) var å skrive Ds historie, der ut<strong>en</strong>riksHISTORIEN (i<br />
praksis seksbindsverket DU (sic!) nettopp hadde betalt for) skule (sig!) foruytsettes
(sic!) kj<strong>en</strong>t. Spørsmålet må altså rettes til Riste, som var hovedred for detete (sic!)<br />
verket, og Sverdrup, som skrev angjeld<strong>en</strong>de bind.<br />
Jeg får <strong>en</strong> forståelse av at det "angjeld<strong>en</strong>de bind", London-regjeringa, skrevet av Olav Riste,<br />
har informasjon om sak<strong>en</strong>. M<strong>en</strong> selv 2. utgave, som ble gitt ut i 1995, altså etter<br />
avgradering<strong>en</strong> av krigserklæring<strong>en</strong>, nevner ikke sak<strong>en</strong> i det hele tatt. Bok<strong>en</strong>s baksidetekst<br />
mangler ellers ikke på store ord om både faglighet og grundighet:<br />
Dette er eit standarverk til studiet av Norge, 2. verdskrig<strong>en</strong> og grunnlaget for<br />
moderne norsk utanrikspolitikk. Både stud<strong>en</strong>tar, faghistorikarar og andre finn her eit<br />
vitskapleg arbeid prega av analyse på grunnlag av primære kjelder som gir innsyn og<br />
perspektiv.<br />
Det kan ikke være dette verket Neumann viser til. I 1996 kom det på nytt et storverk om norsk<br />
ut<strong>en</strong>rikspolitisk historie, og på nytt ledet av professor Olav Riste. Bind 4, Inn i storpolitikk<strong>en</strong>.<br />
1940-1949, er skrevet av Jakob Sverdrup, forfatter<strong>en</strong> som Neumann viser til. Her må svaret<br />
ligge. M<strong>en</strong> nei, ikke <strong>en</strong>gang i saksregisteret er <strong>Japan</strong> nevnt. <strong>Japan</strong> er skrevet fullst<strong>en</strong>dig ut av<br />
norsk ut<strong>en</strong>rikspolitisk historie, til tross for at norsk ut<strong>en</strong>rikspolitikk bare kan vise til <strong>en</strong> <strong>en</strong>este<br />
formell krigserklæring i sin storslagne historie.<br />
Kong Haakon VII har vært gj<strong>en</strong>stand for <strong>en</strong> rekke biografier, ikke minst basert på hans rolle<br />
under og etter d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig. Ikke <strong>en</strong> <strong>en</strong>este av disse bøk<strong>en</strong>e forteller histori<strong>en</strong> om<br />
kong<strong>en</strong> som signerte krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong>. Tre år etter kong<strong>en</strong>s død gir Yngvar Hauge<br />
ut sin kongebiografi, Kong<strong>en</strong> av Norge. Her framstilles hele kongsgjerning<strong>en</strong> etter<br />
hjemkomst<strong>en</strong> til Oslo og Norge som <strong>en</strong> r<strong>en</strong> sommerferie på Bygdøy. Det skal godt gjøres å<br />
nedgradere statsoverhodet så fundam<strong>en</strong>talt, etter at kong<strong>en</strong>s land og folk har vært hærtatt i<br />
fem år og han selv har gått til krig <strong>mot</strong> kollega keiser Hirohito.<br />
Heller ikke d<strong>en</strong> høyt anerkj<strong>en</strong>te firebindsbiografi<strong>en</strong> som Tor Bohmann-Lars<strong>en</strong> har<br />
skrevet om kong Haakon VII, med siste bind utgitt høst<strong>en</strong> 2008, Makt<strong>en</strong>, nevner <strong>Japan</strong> med<br />
ett ord. Hvorfor har Bohmann-Lars<strong>en</strong> fått d<strong>en</strong> gamle kong<strong>en</strong> til å knipe igj<strong>en</strong> øyn<strong>en</strong>e, holde<br />
h<strong>en</strong>d<strong>en</strong>e hardt lukket over ør<strong>en</strong>e og svare overdøv<strong>en</strong>de bla-bla-bla-bla på spørsmålet mitt om<br />
d<strong>en</strong> norske krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong> <strong>Japan</strong>, som han selv signerte? Det er komplett umulig at Tor<br />
Bohmann-Lars<strong>en</strong> ikke kj<strong>en</strong>ner til kongsgjerning<strong>en</strong> med St.prp. nr. 1 (1945).<br />
Krigsfang<strong>en</strong>e<br />
Så langt aktør<strong>en</strong>e; kong Haakon VII, d<strong>en</strong> nye statsminister<strong>en</strong> og andre politikere. De har ikke<br />
forklart meg noe. Hva med ettertid<strong>en</strong>, hva med våre forfattere og historikere?<br />
D<strong>en</strong> som har skrevet mest om nordm<strong>en</strong>n og <strong>Japan</strong> under d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig er forfatter<strong>en</strong><br />
Kristian Ottos<strong>en</strong>. I 1996 ga han ut d<strong>en</strong> omfatt<strong>en</strong>de dokum<strong>en</strong>tariske bok<strong>en</strong>, Ing<strong>en</strong> nåde.<br />
Histori<strong>en</strong> om nordm<strong>en</strong>n i japansk fang<strong>en</strong>skap. Ottos<strong>en</strong> er grundig i sin framstilling, og har til
og med et vedlegg med oversikt over norske fanger, med navn, fødselsår, varighet for<br />
fang<strong>en</strong>skapet og stedsinformasjon. Ottos<strong>en</strong> har også et avslutningskapittel om krigsoppgjøret,<br />
basert på britiske og amerikanske rettssaker. M<strong>en</strong> forfatter<strong>en</strong> nevner ikke d<strong>en</strong> norske<br />
krigserklæring<strong>en</strong>, han kj<strong>en</strong>ner kanskje ikke til d<strong>en</strong>.<br />
Årsak<strong>en</strong> til krigserklæring<strong>en</strong> må nok ligge i ønsket eller kravet om krigserstatning, t<strong>en</strong>ker jeg i<br />
min søk<strong>en</strong> etter virkelighet<strong>en</strong>. Ikke på vegne av de norske krigsfang<strong>en</strong>e i <strong>Japan</strong>, m<strong>en</strong> til d<strong>en</strong><br />
norske stat. En rekke norske skip ble bombet, s<strong>en</strong>ket eller annektert i løpet av dag<strong>en</strong>e runde<br />
d<strong>en</strong> japanske bombing<strong>en</strong> av Pearl Harbor. Dette skal erstattes! Stortingsbehandling<strong>en</strong> viser<br />
også til d<strong>en</strong> japanske hvalfangstflåt<strong>en</strong>, som det skulle vært gjevt å få delvis hånd om. M<strong>en</strong><br />
også her er sannhet<strong>en</strong> vanskelig å dekode.<br />
Når det imidlertid gjelder nettopp nordm<strong>en</strong>n i japansk fang<strong>en</strong>skap vet vi <strong>en</strong> del. Cirka<br />
ni hundre nordm<strong>en</strong>n var i japansk krigsfang<strong>en</strong>skap. De norske krigsfang<strong>en</strong>e i <strong>Japan</strong>, og i de<br />
japanske kontrollerte områd<strong>en</strong>e i bl.a. Indonesia, er også <strong>en</strong> forholdsvis ukj<strong>en</strong>t virkelighet fra<br />
d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig. I <strong>mot</strong>setning til nordm<strong>en</strong>n i tysk fang<strong>en</strong>skap, som umiddelbart etter<br />
krig<strong>en</strong> resulterte i heroisk oppmerksomhet, bøker i hopetalls og krigsp<strong>en</strong>sjon, ble nordm<strong>en</strong>n i<br />
japansk fang<strong>en</strong>skap først gitt krigserstatning i form av et <strong>en</strong>gangsbeløp i 2003. Jeg slår likevel<br />
fast at h<strong>en</strong>synet til de norske krigsfang<strong>en</strong>e i <strong>Japan</strong> ikke var toneangiv<strong>en</strong>de i d<strong>en</strong> norske<br />
krigserklæring<strong>en</strong>. Til det har grupp<strong>en</strong> i for stor grad blitt diskriminert og mist<strong>en</strong>keliggjort i<br />
ettertid.<br />
En retorisk krigserklæring?<br />
D<strong>en</strong> som leter, d<strong>en</strong> finner. Ett av de mest folkelige bokverk fra og om okkupasjon<strong>en</strong> er Norge<br />
i krig fra midt<strong>en</strong> av 80-tallet. Med sin storslagne tittel er bokverket både omfatt<strong>en</strong>de og<br />
lesev<strong>en</strong>nlig. Og her gjør jeg mitt første og <strong>en</strong>este funn om d<strong>en</strong> norske krigserklæring<strong>en</strong> <strong>mot</strong><br />
<strong>Japan</strong>. I bind 3, Verd<strong>en</strong>skrig, er det <strong>en</strong> halvsides redegjørelse for sak<strong>en</strong>, med innledning<strong>en</strong>:<br />
"Det japanske overfallet på USA og Storbritannia førte til at det diplomatiske samkvemmet<br />
mellom <strong>Japan</strong> og Norge straks ble brutt". Artikkel<strong>en</strong> trekker også fram antallet på omtr<strong>en</strong>t 300<br />
norske sjøfolk i japansk fang<strong>en</strong>skap, m<strong>en</strong> sier ikke noe om de rester<strong>en</strong>de cirka 600 norske<br />
fang<strong>en</strong>e som ikke var sjøfolk. Om selve krigserklæring<strong>en</strong> skriver forfatter<strong>en</strong> Tim Greve:<br />
M<strong>en</strong> det var først <strong>6.</strong> <strong>juli</strong> 1945 at Norge meddelte verd<strong>en</strong> at det faktisk hadde eksistert<br />
krigstilstand mellom oss og <strong>Japan</strong> sid<strong>en</strong> 7. desember 1941.<br />
I bokverkets bind 8, Frigjøring, kommer det noe som ligner på <strong>en</strong> komm<strong>en</strong>tar eller forklaring<br />
til krigserklæring<strong>en</strong>, p<strong>en</strong>neført av forfatterne Knut Einar Eriks<strong>en</strong> og Terje Halvors<strong>en</strong>:<br />
Sommer<strong>en</strong> 1945 erklærte også Norge <strong>Japan</strong> krig - med tilbakevirk<strong>en</strong>de kraft fra det<br />
japanske angrepet på Pearl Harbor i desember 1941! Det var <strong>en</strong> uforplikt<strong>en</strong>de<br />
<strong>symbolsk</strong> handling som skulle støtte det norske kravet om krigserstatning. Også<br />
norske politikere kj<strong>en</strong>te seg trygge på at krig<strong>en</strong> snart var slutt.
Småskuffet konstaterer jeg at det ikke er mulig å finne no<strong>en</strong> bedre forklaring på f<strong>en</strong>om<strong>en</strong>et<br />
<strong>en</strong>n "<strong>en</strong> uforplikt<strong>en</strong>de <strong>symbolsk</strong> handling". Kan det virkelig stemme at det hele skal forstås<br />
som <strong>en</strong> retorisk krigserklæring? Bruker man kongemakt, Storting og regjering til slikt? Og<br />
hvis man gjør det, hvorfor er det ing<strong>en</strong> som skriver noe om det? Hvorfor legger ing<strong>en</strong><br />
politikere eller historikere d<strong>en</strong>ne stein<strong>en</strong> oppå andre steiner i arbeidet med å reise sannhet<strong>en</strong>s<br />
hus om d<strong>en</strong> norske deltakelse og rolle under d<strong>en</strong> ann<strong>en</strong> verd<strong>en</strong>skrig? D<strong>en</strong> retoriske<br />
krigserklæring<strong>en</strong> hører tross alt med til vår historie, selv om ing<strong>en</strong> seriøst planla å ruste ut ei<br />
skøyte med norske gutter i epl<strong>en</strong>ikkers, godt bunkret for d<strong>en</strong> lange sjøreis<strong>en</strong> til soloppgang<strong>en</strong>s<br />
land. Synd, eg<strong>en</strong>tlig. Dét kunne jo vært noe å skrive krigslitteratur om.