kystglimt - Kystverket
kystglimt - Kystverket
kystglimt - Kystverket
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kystdirektørens<br />
hjørne<br />
REdERIET<br />
Rustholker er ikke noe vakkert syn, og gir heller<br />
ikke assosiasjoner til sjøsikkerhet. Men så lenge<br />
rustholkene er godkjent av våre venner i Sjøfartsdirektoratet,<br />
og så lenge rederne er villige til fortsatt<br />
å holde dem flytende, så tøffer de gamle sliterne<br />
langs kysten. Men også for disse er det til slutt bare<br />
én utgang. Det vet ikke minst rederne som må grave<br />
dypere og dypere i pungen for å innfri kravene om<br />
sjøsikkerhet.<br />
Også for meg har dette vært en del av virkeligheten<br />
i arbeidet mitt. <strong>Kystverket</strong> Rederi har ti arbeidsfartøyer<br />
og tre hjelpefartøyer. Med et par, tre unntak<br />
er alle godt over tretti år. Det er ikke småpenger vi<br />
betaler i vedlikeholds- og verkstedutgifter for å kunne<br />
ha dem i tjeneste. For noen er grensen nådd.<br />
Det er derfor med lettelse jeg konstaterer at<br />
vi nå er i gang med en nødvendig og etterlengtet<br />
fornyelse. Det første nye hjelpefartøyet er levert og i<br />
full drift. Før utgangen av 2010 regner jeg med å ha<br />
skrevet kontrakt på vårt første nye hovedfartøy og<br />
opsjon på ett hovedfartøy til.<br />
For fyr- og merkearbeidet langs kysten er dette<br />
viktig. Og for oljevernberedskapen vil dette få positiv<br />
betydning, siden fartøyene skal utstyres til å ta slike<br />
oppdrag når oljen truer.<br />
Hvis fornyelsen av rederiet fortsetter, betyr det<br />
en styrking av <strong>Kystverket</strong>. Det aller viktigste er at det<br />
vil være med på å styrke sjøsikkerheten og oljevernberedskapen.<br />
Driften blir effektivisert, operasjonene<br />
blir sikrere, mindre penger går til drift og vedlikehold,<br />
og bekvemmelighetene for mannskapene blir<br />
slik de bør og skal være.<br />
For et par år siden hadde en av mannskapet i<br />
en av våre eldste båter lagt seg på køya for å sove<br />
mens båten lå til kai i Bodø. Plutselig i søvne hørte<br />
han et svakt rop om hjelp, stormet ut av lugaren og<br />
fikk berget en nattevandrer som var havnet i sjøen<br />
et stykke unna der båten lå fortøyd.<br />
– Dette hadde ikke skjedd hvis stålplata i<br />
skroget ikke var så tynnslitt av rust, for da hadde jeg<br />
ikke våknet av ropet om hjelp, var bergingsmannens<br />
sindige kommentar.<br />
Dette er nok det eneste eksemplet jeg som<br />
kystdirektør finner, som taler imot en fornyelse av<br />
båtene i <strong>Kystverket</strong> Rederi.<br />
Forsidefoto: Olav Helge Matvik FORNYELSE AV<br />
”deepwater Horizon”<br />
gir nyttig lærdom<br />
– Dersom noe lignende skulle skje i Norge, ville vi også være avhengige<br />
av internasjonal bistand, sier seniorrådgiver Ole Kristian Bjerkemo i<br />
<strong>Kystverket</strong>s beredskapsavdeling.<br />
Tekst: Ane Eide Kjærås<br />
Foto: US Coast Guard, Allmaritim og Ole Kr. Bjerkemo<br />
I slutten av juli var Bjerkemo, sammen med 14 andre representanter<br />
fra ulike land og organisasjoner, i Louisiana i USA<br />
for å lære av arbeidet etter oljekatastrofen i Mexicogulfen,<br />
samt bidra med egne erfaringer og kompetanse.<br />
Det var gjennom den norske ambassaden i Washington<br />
at <strong>Kystverket</strong> fikk tilbud om å være med i en internasjonal<br />
observatørgruppe i forbindelse med oljeutslippet fra<br />
”Deepwater Horizon”. Oljeoperatøren BP og ameri kanske<br />
myndigheter har fått bistand til oppryddingsaksjonen<br />
gjennom personell, fartøy og oljevernutstyr fra en lang<br />
rekke nasjoner. <strong>Kystverket</strong> har blant annet bidratt med<br />
flere oljelensesystemer.<br />
Norge har gjennom <strong>Kystverket</strong> inngått til sammen seks internasjonale<br />
bistandsavtaler som gjelder oljevernberedskap.<br />
– Dette samarbeidet sikrer oss tilgang til personell og<br />
utstyr dersom vi skulle få en situasjon på norsk sokkel<br />
som krever ressurstilgang ut over det vi har i den<br />
nasjonale beredskapen, forklarer Bjerkemo.<br />
God organisering<br />
Som følge av omfanget av ulykken i Mexicogulfen ble det<br />
bestemt at det skulle etableres en såkalt ”Unified Area<br />
Command” (UAC) for hele aksjonen. Dette innebærer at<br />
BP og amerikanske myndigheter har felles aksjonsledelse,<br />
men også at myndighetene kan overstyre BP. UAC holder til<br />
i New Orleans i Louisiana. Det er i tillegg etablert regionale<br />
aksjonsorganisasjoner, kalt ”Incident Command Post”<br />
(ICP), i alle de involverte statene. En ICP er også etablert<br />
i Houston, Texas. Alle forhold tilknyttet brønnen og logistikken<br />
rundt arbeidet med denne følges opp fra Houston.<br />
KYSTGLIMT 3 2010 I SIde 2<br />
– Jeg har stor tro på organiseringen etter UAC-prinsippet.<br />
Dette medfører at man kan utnytte hele nasjonens<br />
kompetanse og ressurser under én felles ledelse, forteller<br />
Bjerkemo.<br />
Omfattende tiltak<br />
Utslippet i Mexicogulfen har ført til at fire stater er berørt<br />
av utslippet. Disse er Louisiana, Mississippi, Alabama og<br />
Florida. I følge amerikanske myndigheter er anslagsvis<br />
900 kilometer vanlige lenser og 2500 kilometer med<br />
absorberende oljelenser lagt ut.<br />
I en periode var opptil 50 000 mennesker og cirka 8000<br />
fartøy involvert. Det er registrert større og mindre oljepåslag<br />
på om lag 1000 kilometer med strender.<br />
Oljeverntiltakene som er iverksatt er svært omfattende.<br />
Man har også bekjempet oljen ute i selve Mexicogulfen,<br />
i nærheten av utslippstedet.<br />
I tillegg til mekanisk opptak av olje er det iverksatt<br />
om fattende bruk av dispergeringsmidler. Det ble tilsatt<br />
dispergeringsmidler direkte i utslippskilden. Anslagsvis<br />
4000 kubikkmeter med dispergeringsmidler ble påført<br />
brønn strømmen. I tillegg til dispergering av kilden er det<br />
gjennomført en omfattende bruk av tilsvarende midler fra fly.<br />
Anslagsvis 3000 kubikkmeter med dispergeringsmidler er<br />
påført om lag 3000 kubikkmeter fra fly..<br />
Brenning av olje i åpen sjø har også vært omfattende.<br />
Totalt 411 kontrollerte avbrenninger er gjennomført.<br />
Dette er en metode som har vært kjent i over 20 år,<br />
men da særlig for bruk i arktiske strøk.<br />
– Hvilke konsekvenser bruken av dispergeringsmidler og<br />
brenning har hatt på det ytre miljø er usikkert, men vi er<br />
kjent med at dette følges opp i flere prosjekter. Disse vil<br />
vi følge nøye, sier Bjerkemo.<br />
Verdifull lærdom<br />
Bjerkemo forteller videre at det nok vil ta flere år før<br />
en kan trekke endelige konklusjoner etter tiltakene som<br />
er benyttet. Han er likevel klokkeklar på at reisen til<br />
Louisiana var nyttig.<br />
– Vi deltok i svært nyttige diskusjoner og det vi fikk se i<br />
felten ga verdifull informasjon og viktig læring som vi bør<br />
følge opp.<br />
Beredskapsdirektør Johan Marius Ly er også glad for at<br />
<strong>Kystverket</strong> fikk anledning til å delta i den internasjonale<br />
observatørgruppen.<br />
– Vi skal bruke erfaringene fra dette besøket, erfaringene<br />
fra andre som har vært i innsats i området, samt<br />
gjennomgå relevante rapporter for å se hvilken lærdom vi<br />
kan trekke ut av denne hendelsen og dermed styrke vår<br />
nasjonale beredskap, sier han.<br />
Kystvekets Ole Kristian Bjerkemo, sammen med leder<br />
for SCAT-arbeidet i Louisiana, Ed Owens.<br />
1<br />
dispergering som metode<br />
Oljeselskapet BP og amerikanske myndigheter har i stor grad<br />
benyttet seg av dispergeringsmidler i forbindelse med oljelekkasjen<br />
fra ”Deepwater Horizon” i Mexicogulfen. I <strong>Kystverket</strong>s beredskapsavdeling<br />
forbereder man arbeidet med å etablere en statlig<br />
dispergeringsberedskap.<br />
Tekst: Ane Eide Kjærås<br />
Påføring av dispergeringsmiddel fører til at oljen<br />
brytes ned til små oljedråper, som blandes ned i<br />
vannmassene. Når mindre dråper dannes blir en<br />
større overflate av oljen tilgjengelig for nedbrytning.<br />
Dette gjør oljen lettere nedbrytbar for mikroorganismer.<br />
Dispergert olje vil fortynnes, og etter<br />
hvert brytes ned av oljespisende bakterier som<br />
finnes i marint miljø.<br />
Dispergeringsmiddel som brukes i Norge er testet<br />
for giftighet og effektivitet. Midler som benyttes<br />
har lav giftighet, og er mindre giftig enn selve oljen.<br />
Det finnes forskjellige dispergeringsmidler som er<br />
spesialtilpasset for ulike oljetyper.<br />
Bruk av dispergeringsmidler er regulert i en egen<br />
forskrift. Dispergeringsmidler kan brukes der dette er<br />
forhåndsgodkjent av Klima- og forurensningstilsynet<br />
(KLIF). For andre tilfeller må <strong>Kystverket</strong> godkjenne<br />
bruk. Før bruk av dispergeringsmidler skal det alltid<br />
vurderes om dette er det tiltaket som totalt sett gir<br />
minst miljøskade og at de operative betingelser for<br />
å få gjennomført en vellykket dispergeringsaksjon<br />
er oppfylt.<br />
Forbehold<br />
Ved en dispergering må en rekke forhold vurderes,<br />
som blant annet mengde fugl i område, gyteområder,<br />
oljens dispergerbarhet, vindforhold, påføringsmetoder<br />
(fly, helikopter eller fra båt) og tilgang til<br />
overvåkning under og etter en dispergeringsaksjon.<br />
Riktig dispergering kan føre til at sjøfugl skånes<br />
for olje på vannoverflaten og kan også forhindre<br />
at oljen strander i sårbare områder. Samtidig vil<br />
2<br />
1: I alt 411 kontrollerte avbrenninger av olje<br />
er gjennomført i forbindelse med katastrofen.<br />
Konsekvenser ved brenning følges opp.<br />
2: Norsk oljevernutstyr i bruk i Mexicogulfen<br />
dispergering føre til at oljen blandes ned i vannmassene,<br />
noe som kan være uheldig for marine<br />
organsimer. Særlig fiskeegg og fiskelarver er sårbare<br />
for olje. I gytetiden bør en derfor ikke dispergere.<br />
Dispergeringsmidler virker best på oljer med lav<br />
viskositet (seighet). På tungolje/bunkersolje er<br />
dispergering ofte ikke så effektivt. Noen oljetyper<br />
har et svært kort tidsvindu for bruk av dispergeringsmidler.<br />
Utslipp fra skipstrafikk skjer ofte nær land, og<br />
dispergeringsmidler bør ikke brukes i grunne vann,<br />
og der det er dårlig vannutskifting.<br />
Økt kunnskap<br />
Dispergering som primærmetode under oljevernaksjoner<br />
har sjelden vært brukt i Norge. I 2006 ble<br />
dispergering benyttet på Draugen-feltet i forbindelse<br />
med et utslipp av råolje. Operatørselskapet Shell<br />
dispergerte da ved hjelp av fartøy. Denne hendelsen<br />
viste at påføring av dispergeringsvæske fra fartøy<br />
ofte kan være mer egnet enn fra helikopter. I 2010<br />
var det en mindre hendelse på Esso Slagentangen<br />
i Vestfold, hvor dispergeringsmiddel ble benyttet.<br />
Seniorrådgiver Hilde Dolva i <strong>Kystverket</strong>s beredskapsavdeling<br />
forteller at det de siste tiårene har kommet<br />
nye typer midler som er mer effektive og mindre<br />
giftige. Det er også utviklet nye og mer effektive<br />
påføringssystemer.<br />
– Vi har også fått mer kunnskap om langtids-<br />
effektene av denne metoden. Ikke minst vil<br />
hendelsen i Mexicogulfen hvor dispergering<br />
er benyttet i betydelig grad, lære oss mye,<br />
sier Dolva.<br />
KYSTGLIMT 3 2010 I SIde 3