NOVA Rapport 21/03
NOVA Rapport 21/03
NOVA Rapport 21/03
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
1 Problemstillinger<br />
Denne studien fokuserer på kjennetegn ved dem som går av VHLQW fremfor<br />
dem som går av tidlig. Derfor er de yrkesgrupper vi studerer avgrenset til de<br />
som fortsatt var yrkesaktive mellom 60 og 70 år. Det er pensjoneringsforventningene<br />
til dette alderssegmentet som er rapportens tema. Hvor mye<br />
lenger planlegger de å være yrkesaktive, og hva kjennetegner dem som vil<br />
stå aller lengst?<br />
Forventet pensjonsalder for alle i yrkesaktiv alder (16–70 år) sett under<br />
ett, er ca. 60 år (RTV 1999, 22). Hvorfor er det interessant å studere pensjonsplanene<br />
til yrkesutøvere som faktisk har «overlevd» yrkeslivets mange<br />
farer, og passert den gjennomsnittlige avgangsalder? Dette er jo robuste,<br />
vellykkede mennesker som har ytt sitt bidrag til samfunnet gjennom lange<br />
yrkesliv. Svaret er at det er viktig å forstå hva som får slike VWD\HUH til fortsatt<br />
å være yrkesaktive. Det er av interesse å identifisere mekanismer og signaler<br />
som trekker mot seinere yrkesavgang blant eldre som fortsatt har arbeidsevnen<br />
i behold. For å forstå hvordan man kan stimulere til fortsatt yrkesaktivitet<br />
holder det ikke bare å studere hva som går galt, man må også forstå hva som<br />
går bra.<br />
1.1 Push og pull – men også stay og stuck<br />
Årsaker til pensjonering grupperes ofte i utstøtings- og tiltrekningsfaktorer, i<br />
engelskspråklig litteratur omtalt som SXVK og SXOO (Kolberg 1991, Kohli og<br />
Rein 1991). Tiltrekningsfaktorene er knyttet til pensjonssystemets utforming,<br />
særlig systemets generøsitet, men også andre forhold som kan gjøre<br />
fritid mer attraktivt enn fortsatt arbeid. Utstøtingsfaktorene er knyttet til<br />
strukturelle forhold i arbeidslivet, som antas å skvise folk ut av yrkeslivet;<br />
kfr. debatten om det norske arbeidslivet er i ferd med å bli «brutalisert»<br />
(Andresen 1998, Sintef 2002).<br />
Utstøting refererer til en prosess der det utvikles et misforhold mellom<br />
arbeidslivets ytelseskrav og det enkelte individs ressurser, i vid forstand<br />
(Dahl og Midtsundstad 1994, 310). For å forklare hvem som blir utstøtt må<br />
vi trekke inn individuelle egenskaper (ressurser) i analysen, så som helsetilstand<br />
og utdanningsnivå (Halvorsen 1977).<br />
Ytelseskravene vil variere fra yrke til yrke, og kan oppfattes ulikt fra<br />
person til person. I denne rapporten forsøker vi å få et grep om utstøtings-<br />
– Skal jeg bli eller skal jeg gå? –