Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ken, Olav Sinding, holdt talen. Han er jamen en særpre-<br />
get personlighet. En dag så jeg ham stå nede i en kom-<br />
munal grøft midt i Bergelandsgaten, ivrig opptatt med å<br />
lete etter sjeldne stener, som var en av hans store samle-<br />
objekter.<br />
Fjerde juledag gikk jeg til Totalen kl. 16,30, for å være<br />
med og lede barnefesten, lese opp, fortelle eventyr og<br />
spille til julesangene. Da denne festen var ferdig klokken<br />
19,30, skulle den avløses av «Fremskritt»s fest for ten-<br />
<strong>år</strong>inger. Det møtte 80 av disse. Ikke før var den tilstel-<br />
ningen avviklet klokken 23,30, før noen av ungdommene<br />
ga seg til å «plyndre» juletreet og deretter få det ekspe-<br />
dert ned på g<strong>år</strong>dsplassen i den hensikt å hjelpe vakt-<br />
mesterparet å få ryddiggjort lokalet. Først etter klokken<br />
1 om natten kunne jeg forlate «åstedet», etter å ha vært i<br />
kontinuerlig aktivitet i ni timer. Klokken var blitt 2 da<br />
jeg omsider havnet i sengen, for å sove ut. Men neste<br />
dag, 291 12, var det «på 'an» igjen, for da skulle forenin-<br />
gens 70 <strong>år</strong>s jubileum feires. Det startet middagstider<br />
med bekransing av Klosterstatuen, i pøsende regnvær.<br />
Det var som de beryktede himmelske sluser var åpnet på<br />
vidt gap. Da det tillike var kraftig storm, var det uråd å<br />
bruke paraply. Jeg iførte meg derfor den styggeste hat-<br />
ten og frakken jeg hadde og trosset uværet. «Slik g<strong>år</strong> det<br />
n<strong>år</strong> man har forelsket seg i en god samfundssak!)) kom-<br />
menterer jeg i dagboken.<br />
I forbindelse med den store festen om kvelden hadde<br />
jeg påtatt meg å skrive ulike referater for tre av byens<br />
aviser. Så ble det da å sitte oppe til klokken 3 om natten<br />
for å lage utkastene, sove noe små timer og så stå opp før<br />
klokken 8 og renskrive. Først var det å fare til Sven N.<br />
O., krumtappen i Aftenbladet, videre til ((Stavangeren))<br />
der redaksjonssekretær Gerhard Petterson ventet meg<br />
med lengsel, som han sa. I «Iste Mai» utbrøt redaktøren:<br />
«Du kommer som du var kallet!)) Jeg pratet forresten en<br />
stund med sistnevnte redaktør, som sa at jeg skrev godt<br />
og at han gjerne ville ha bidrag av meg - hvis det bare<br />
ikke hadde vært så forbasket lite penger å rutte med.