You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
se med et foreningsjubileum. Noen dager senere ga han<br />
meg som nytt oppdrag å referere fra et foredrag om<br />
Farris-anlegget. Så jeg er tydeligvis inne på det riktige<br />
sporet - - I og med at det visstnok var første gangen jeg<br />
på anmodning gikk i gang med jobber av denne art,<br />
følte jeg meg nokså opprømt og tilfreds. Selv om det<br />
under lysbildeframvisningen og den ledsagende teksten,<br />
var temmelig mørkt i salen, skrev jeg som en villmann.<br />
Så lå jeg da etterpå til klokken halv to om natten i<br />
sengen og laget en slags kladd. Sto opp klokken 9, ringte<br />
til redaksjonssekretæren. Han ville ha artikkelen allere-<br />
de i dagens nummer, så jeg satte meg straks til og ren-<br />
skrev notatet. Klokken halv elleve lå det på bordet i<br />
redaksjonen. Og klokken 17 var avisen i sirkulasjon med<br />
mitt første illustrerte referat med tittelen ((Norges aqua<br />
vitae)) på side 2. Si så at skjebnen utelukkende er hard<br />
mot meg!<br />
ET MISLYKKET REISEKÅSERI<br />
Til å underholde på et møte i ungdomslaget hadde jeg<br />
fått en av byens pressemenn, hvis navn ikke skal røpes.<br />
Han hadde vært ute og reist i en av Europas større stater<br />
og skulle ha litt av hvert å berette. Om ettermiddagen<br />
måtte jeg hente et balloptikon hos ingeniør Jensen. Det<br />
var tungt som en dampveivals, og jeg måtte slite på det i<br />
et øsende regnvær, så den ene armen var vond i mange<br />
dager etterpå. Så måtte apparatet bæres opp i lokalet og<br />
plasseres og innstilles på riktig måte. Selv skulle jeg ikke<br />
bare lede møtet, men også vise lysbildene. Det ble imid-<br />
lertid en lite vellykket forestilling. Ikke bare var forsam-<br />
lingen liten, men kåsøren var så ubehjelpelig med fram-<br />
føringen, at det etter hvert ble ganske pinlig. I slike<br />
situasjoner har jeg svært lett for å ((komma på låtten)).<br />
Denne gangen fant jeg det nesten nødvendig å be en<br />
stille, kvikk bønn om at jeg for all del ikke måtte bryte<br />
ut i høylytt latter n<strong>år</strong> den makabre seansen var over og