Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
FRAMTIDSUTSIKTER<br />
1918: Var i dag hos Moe med en artikkel han hadde<br />
skrevet i ((Tidens Tegn»: ((Rosene blomstrer)). Vi drog<br />
ned til båten og satte den på vannet. Seilte et stykke for<br />
god bør. Hensikten var å dra til et sted, der vi kunne<br />
hente noen bøtter med skuresand. Kommet til stedet der<br />
denne var å finne, oppdaget vi at på grunn av «flo sjø»,<br />
måtte vi i så fall dukke etter sanden. Vi gikk nå i land på<br />
dette stedet, der det var bart, stenet og myret. En heslig<br />
natur i Moes øyne. Han gikk hen til et par mannfolk<br />
som murte opp et grisehus, og spurte om de visste om<br />
noen tørr sand i ncerheten. Imens gikk jeg ned til båten.<br />
Litt senere bar det tilbake til utgangspunktet - med<br />
uforrettet ærende.<br />
I skoghytten drakk vi te, og samtalen kom inn på<br />
det evindelige tema: Min framtid. Moe mente at jeg<br />
burde og måtte finne på ett eller annet. Han hadde<br />
en rekke velmente forslag: - lage manillasko, strikke,<br />
eller binde inn bøker (i tilknytning til antikvarbokhandelen!)<br />
Han kom b1.a. til å si: «Du føler deg bare for<br />
god!» Ja, ja, jeg lot til å innrømme det, ikke fordi jeg<br />
synes noe arbeid er for simpelt, men - ja, hvorfor?<br />
Vel fordi de nevnte aktiviteter ikke akkurat lå innenfor<br />
den banen som ville vzre naturlig for meg. For en<br />
veldig kamp jeg i det siste har ført og fortsatt fører<br />
med meg selv: Hva skal det bli av meg? Jeg er over<br />
20 <strong>år</strong>, og ennå kan jeg null niks, er null niks. Det<br />
er ikke til å beskrive. Jeg kunne bli gal! Anlegg har<br />
jeg for noe, men slipper ikke til. Kanskje er jeg ikke<br />
bare journalist og forfatter (noe jeg er i gavnet, men<br />
ikke i navnet), men også skuespiller og sanger. Jeg håper,<br />
tror, nesten vet, og ber om, at: Tider skal komme!<br />
21 18: Niels besøkte meg i kolonihagen, og vi utløste<br />
noe av det som lå oss på hjertet. Han for sin del skulle i<br />
dag ha begynt på musikkonservatoriet i Oslo, men et<br />
kjølig brev fra tanten, hos hvem han da skulle ha bodd,<br />
gjorde det umulig.