You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
opp, og brukte sagen, så jeg slapp med å lempe trær og<br />
kvister utfor skråningen. Mens vi fulgte rutebilen ut-<br />
over, gikk vi til fots tilbake igjen. Det ble pratet om litt<br />
av hvert underveis. Da vi kom til Tjensvold og passerte<br />
Mostun, fortale Haakon om tre grantrær som sto nede<br />
ved vannet, at han i sin tid hadde fått dem - rent tilfel-<br />
dig - sammen med noen andre planter fra Frankrike, og<br />
han hadde for moro skyld plantet dem der de, i 1929,<br />
fortsatt sto.<br />
REDAKTOREN GIR GODE RAD<br />
2614 var jeg ute hos Moe og hentet lønnen for malerar-<br />
beidet, 25 kroner (for en uke). Gikk derpå ned i Aften-<br />
bladet med epistelen: «Men hør nu løyer)). Snakket både<br />
lenge og vel med redaktøren. Om jeg ennå var ledig, ville<br />
han vite. «Ja, dessverre.)) Jeg fortalte om manuskriptet<br />
til Aschehoug. Hva den boken gikk ut på? Tja, kanskje<br />
jeg kunne kalle den en slags samfunnsroman. Han håpet<br />
forlaget tok den. «Ja, gjør de ikke det, gir jeg boken ut<br />
på eget forlag.)) Nei, nei, det måtte jeg for all del ikke.<br />
Han sto og pakket inn ett eller annet. Jeg visste det var<br />
vågsomt, svarte jeg, men i og med at det lå så mye<br />
arbeid bak - - Det var nå så sin sak, uttalte han, men<br />
for en som var uten fastlønnet arbeid, ville det neppe<br />
være heldig om en attpå-til skulle tape penger. Det var<br />
mye bra i det jeg pleide skrive, syntes han, men ofte<br />
rotet jeg sammen alvor og skjemt, noe han ikke hadde<br />
sans for. Om jeg skrev fortellinger? Kjellere? ((A, ja, hvis<br />
jeg bare kunne gjøre regning med å få dem antatt.)) Vel,<br />
vel, en måtte bare «våga vonå)) og la det stå til. Jeg<br />
fortalte, at enten skrev jeg noe humoristisk, eller noe<br />
sørgelig - om det så var mord og den slags. «Au, au!»<br />
Redaktøren sto på golvet og røs. Jeg fikk nå probere på<br />
noe pent, da , mente han. Dermed satte han seg ned og<br />
skrev en honoraranvisning på ti kroner for petiten.<br />
2914 kom manuskriptet i retur fra forlaget. Mens jeg