Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Da hun skulle ned den steile trappen fra loftet, der<br />
hun hadde vcert opp og hentet ett eller annet, unnlot<br />
hun å holde seg i traleverket, som jeg hadde satt opp,<br />
fordi hun bar på noe i hendene. Hun var litt svimmel og<br />
mistet balansen, så hun ramlet på hodet ned - ned - ni<br />
trinn i alt. Siste gang hun falt ned de utvendige stein-<br />
trappene, ble ansiktet maltraktert, opphovnet og farget i<br />
alle regnbuens kulører. Denne gang merktes bare et lite<br />
s<strong>år</strong> i pannen. Et kvarter etterpå satt hun som vanlig i sin<br />
gyngestol med «spødet» - fornøyet som alltid. Spør om<br />
vi alle var glade og takknemlige!<br />
DET SISTE SKUDDET<br />
i den første verdenskrigen falt som kjent den 1 1 1 1 1 19 1 8<br />
kl. 11. På 10 <strong>år</strong>s dagen i 1928 ble begivenheten her i<br />
byen minnet med et FREDSMOTE i Filmteateret, som<br />
var proppfult av tilhørere. Talene ble holdt av rektor<br />
Olden og ingeniør Vibe.<br />
Neste foredrag jeg hørte var det som den kjente dan-<br />
ske litteraten Jørgen Bukdal holdt om «N<strong>år</strong> vi døde<br />
vågnem. De fleste forfattere pleier gjerne på slutten av<br />
sitt liv skrive en bok om seg selv. Hamsun glorde det i<br />
((Landstrykere)), Garborg i «Dagbøker», Duun i ((Caro-<br />
lius Magnus)) og Henrik Ibsen i «N<strong>år</strong> vi døde vågner.))<br />
Bukdal sa b1.a.: Ibsen ble vel prøvet nesten mest i barn-<br />
dommen, da hans far gikk fallitt. Han ble sett ned på av<br />
den grunn og skydde kamerater. Da han ble voksen<br />
søkte han å få revansje. Han ville vise verden at det g<strong>år</strong><br />
an selv for en fallert manns sønn å nå frem. Og han<br />
nådde frem, ved å gi sitt liv - sin sjel - i pant.<br />
Noen dager før dette foredraget ble holdt, filosoferte<br />
jeg litt i dagboken om min egen famlende skribentvirk-<br />
somhet. Her karakteriserer jeg meg selv som melankoli-<br />
ker (om jeg i voksen alder ble klar over at jeg vel så mye<br />
var satiriker og humorist, kanskje en blanning av alle<br />
ingredienser). De bøker og artikler jeg vil komme til å