Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Morraskuddet<br />
Jeg våkn<strong>er</strong> til ubehaget, kliss klass, i utsvetta sengetøy<br />
med plenty blodflekk<strong>er</strong>, i senga på hospitset. Tankene <strong>er</strong><br />
all<strong>er</strong>ede på full fart rundt i hue, men jeg prøv<strong>er</strong> å holde<br />
meg i ro lengst mulig d<strong>er</strong> jeg ligg<strong>er</strong>. Det <strong>er</strong> økonomi i det.<br />
Klokka <strong>er</strong> jo bare halv seks, og det <strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e tim<strong>er</strong> til det<br />
<strong>er</strong> mulig å lage no kron<strong>er</strong>, så jeg må spare mine "fire blå"<br />
og nullen<strong>er</strong>'n så lenge <strong>som</strong> mulig. Men fy faen <strong>som</strong> det<br />
frist<strong>er</strong> med en friskmelding så fort <strong>som</strong> mulig. Men bittelitegrann<br />
slags disiplin har man da igjen, i hv<strong>er</strong>t fall si<strong>er</strong><br />
jeg det til meg selv, midt oppe i virrvarret.<br />
Da <strong>er</strong> det jeg hør<strong>er</strong> noen ved døra. Håndtaket blir<br />
trykket meget forsiktig ned, og opp (kunne jo være ulåst).<br />
Så bank<strong>er</strong> det forsiktig på døra. Mitt vakre navn blir<br />
uttalt klart inn i dørsprekken. "Harr'u no dott<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> ei<br />
feit skei?" (Det vil si noen slags "rest<strong>er</strong>" å koke en gang<br />
til.) Jeg svar<strong>er</strong> ikke. "Er'u våken ell<strong>er</strong>, kom igjena." <strong>Alt</strong><br />
klint inn i karmen rundt dørlåsen. Hv<strong>er</strong> morra. Hv<strong>er</strong> jævla<br />
morra <strong>er</strong> han fyr'n på dørene til folk og tigg<strong>er</strong> "hjælp". Han<br />
var i fin form i natt da han satt og sov inni dagligstua, og<br />
faen ikke hadde en jævla "Prince" å bomme bort. Sånn<br />
<strong>er</strong> det alltid. Den <strong>som</strong> ikke har<br />
noe å gi bort sjøl, <strong>er</strong> det jævlig<br />
synd på når nøden meld<strong>er</strong> sin<br />
tilstedeværelse. "Jeg veit du <strong>er</strong><br />
inne, ditt rasshøl", <strong>er</strong> det siste<br />
jeg hør<strong>er</strong> før han går til neste<br />
stopp. Faen, hvor <strong>er</strong> p<strong>er</strong>sonalet<br />
om morran? D<strong>er</strong> har dem jammen<br />
noe å gjøre.<br />
Jeg får ikke m<strong>er</strong>e hvile, og<br />
klokka <strong>er</strong> nesten halv åtte, og<br />
jeg lar det stå til, og begynn<strong>er</strong><br />
å finne fram skjea, syra, bort<br />
og hente de fire "hypp<strong>er</strong>a" oppå<br />
skapet og så suge dem først, så<br />
de kan begynne å virke litt, før<br />
jeg får i meg "dosa", HVIS jeg<br />
får i meg dosa, burde jeg hell<strong>er</strong><br />
si. Jeg har omtrent ikke ei åre<br />
igjen på kroppen. V<strong>er</strong>ken på<br />
arm<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> bein. Lysken nekt<strong>er</strong><br />
jeg å begynne å bruke. Ja, faen<br />
hell<strong>er</strong>. Jeg har en grense d<strong>er</strong>.<br />
Jeg <strong>er</strong> oppå skapet med fingrene<br />
igjen, og finn<strong>er</strong> esken<br />
med "nullen<strong>er</strong>'n". Tilbake til sengekanten<br />
og bordet. Jeg trekk<strong>er</strong><br />
opp to og en halv "met<strong>er</strong>" og<br />
tømm<strong>er</strong> det i skjea, hvor det<br />
ligg<strong>er</strong> litt syre alt. Så slipp<strong>er</strong><br />
jeg fri pulv<strong>er</strong>et, og dryss<strong>er</strong> det<br />
på vannet <strong>som</strong> begynn<strong>er</strong> å bli<br />
varmt ov<strong>er</strong> light<strong>er</strong>en. Treng<strong>er</strong> å<br />
koke litt dette dopet h<strong>er</strong>, d<strong>er</strong>for<br />
såpass mye vann. D<strong>er</strong> løs<strong>er</strong> det<br />
seg, og jeg slukk<strong>er</strong> light<strong>er</strong>en.<br />
Skjea på bordet, og litt vatt<br />
oppi. Trekk<strong>er</strong> opp og sett<strong>er</strong> på<br />
en ny kanyle. Takk for sprøytebussen.<br />
Så start<strong>er</strong> jeg opp, og<br />
dritten begynn<strong>er</strong>. Bomm<strong>er</strong> og<br />
blør tre gang<strong>er</strong> før jeg må ta en<br />
liten pust. Skjelv<strong>er</strong> og svett<strong>er</strong><br />
og bann<strong>er</strong> og prøv<strong>er</strong> fortvilet å<br />
ov<strong>er</strong>tale årene til å være samar-<br />
Vangset<strong>er</strong><br />
20 års kamp mot alkohol- og<br />
pilleavhengighet!<br />
Når frihetsjaget end<strong>er</strong> i<br />
misbruk, får vi deg på<br />
rett kjøl igjen!<br />
www.vangset<strong>er</strong>.no<br />
#175<br />
beidsvillige. Jeg start<strong>er</strong> opp igjen, og sving<strong>er</strong> armen for å<br />
tvinge fram årene så jeg kan få et skikkelig "svar" (Det vil<br />
si å trekke litt blod inn i løsningen i sprøyta for å se at du<br />
<strong>er</strong> på rette sted). Det skvett<strong>er</strong> små bloddrypp i både vegg,<br />
gulv og tak når jeg slyng<strong>er</strong> armen rundt, og jeg sett<strong>er</strong> meg<br />
ned på sengekanten og stramm<strong>er</strong> til "stasen" rundt armen.<br />
Blodet fra de tidlig<strong>er</strong>e stikkene drypp<strong>er</strong>, og jeg trekk<strong>er</strong><br />
en avis bort med foten, så det ikke blir for mye på gulvet.<br />
Tørk<strong>er</strong> opp ett<strong>er</strong>på. Ett<strong>er</strong>på, ett<strong>er</strong> skuddet, alt <strong>er</strong> nå ett<strong>er</strong><br />
skuddet, tørke taket og veggen ett<strong>er</strong>på. Jeg har beltet i<br />
munnen, og hold<strong>er</strong> stramt, mens jeg omsid<strong>er</strong> får et svar,<br />
og får trykket dosa forsiktig inn. Det svir bare litt, så jeg<br />
har "truffet". I løpet av et par sekund<strong>er</strong> fall<strong>er</strong> så alt nesten<br />
uhyggelig fint på plass. Tiltak og matlyst <strong>er</strong> på plass på<br />
et par sekund<strong>er</strong>, og ett<strong>er</strong> en liten vaskejobb, <strong>er</strong> du klar for<br />
nær sagt hva <strong>som</strong> helst. Innen visse grens<strong>er</strong>, naturligvis,<br />
det var jo bare en "nullen<strong>er</strong>" og fire "grønne".<br />
Tekst<strong>er</strong> av P<strong>er</strong> Finstad. Foto: Harald Medbøe.<br />
H<strong>er</strong> <strong>er</strong> et forslag til å bli kvitt alskens forf<strong>er</strong>delig<br />
CO2, <strong>som</strong> lag<strong>er</strong> globalvarming<br />
med ekle orkan<strong>er</strong>, slit<strong>som</strong>t regnvær,<br />
smeltede isbre<strong>er</strong> og smeltede (eks-<br />
)p<strong>er</strong>mafrost-tundra<strong>er</strong> og sånt h<strong>er</strong>k: Ut<br />
fra våre nye drikkevanns-van<strong>er</strong> kan<br />
bare alt drikkevann tilsettes kullsyre,<br />
så får vi 1) Farris rett fra springen,<br />
og 2) bruk for kullsyren til annet<br />
enn utslipp. Tenk for en sprudlende<br />
luksusfølelse å bade i Farris. (Vi blir<br />
alle aristokratiske <strong>som</strong> Kleopatra - nå<br />
<strong>som</strong> brusvann og melk kost<strong>er</strong> omtrent<br />
det samme). Samt ikke leng<strong>er</strong> bare<br />
New Age-tant<strong>er</strong> <strong>som</strong> vann<strong>er</strong> blomstene<br />
med Farris.<br />
Dette vil f.eks. si å gjøre om<br />
Maridalsvannet til Farrisvann (bare<br />
 dytte avgass-slangen rett nedi og<br />
pøse ut CO2) (men Farris-vannet<br />
ved Larvik kan få ligge d<strong>er</strong> det <strong>er</strong>; vi<br />
behøv<strong>er</strong> ikke bli stormannsgale, hell<strong>er</strong><br />
”Fattig-stev”<br />
”Du gjemm<strong>er</strong> deg bort<br />
med din skam,<br />
og påtar deg sèlv din miss<strong>er</strong>e,<br />
for "àrmòdets hånd" ligg<strong>er</strong> klàm,<br />
i vèien for àlt<br />
du vìl gjøre.<br />
Begrenset av "Stigmà,"<br />
àv "Hòldning<strong>er</strong>" dømt,<br />
blir "tiden" <strong>som</strong> kòmm<strong>er</strong><br />
notorisk forsømt,<br />
dù flyttes jo rùndt mèd,<br />
<strong>som</strong> vàr du fordømt,<br />
og tør ikke dèlta i lìvet."<br />
”Livs-stev”<br />
Du prøvet i dèl<strong>er</strong> av livet,<br />
å finne en plass for deg sèlv,<br />
hèlt nèd<strong>er</strong>st ved bòrdet<br />
i "menìgmannslìvet",<br />
men dèn blè for "dyr" likèvel."<br />
FARRIS TIL FOLKET!<br />
- skjønt bruse opp det også kan vi jo,<br />
ell<strong>er</strong>s må stakkars (?) Ringnes fortsette<br />
å tilsette Farrisen kullsyre selv,<br />
kullsyre de hell<strong>er</strong> kan bruke til øl).<br />
Selg<strong>er</strong> vi ideen <strong>som</strong> uhjelp kan<br />
ulandene også bli mod<strong>er</strong>ne velstandsnasjon<strong>er</strong>,<br />
vist ved at de drikk<strong>er</strong> kullsyrevann,<br />
og masse CO2 ville trengs<br />
til å bruse opp vannres<strong>er</strong>voar<strong>er</strong> v<strong>er</strong>den<br />
ov<strong>er</strong>.<br />
Med hydrogendrevne bil<strong>er</strong> kunne<br />
vi simpelthen blande reststoffene fra<br />
dem (vann) og bensinbil<strong>er</strong> (CO2) og<br />
få, nettopp: Farris!<br />
Om vi kjøpte opp CO2-kvotene til<br />
andre land, kunne Norge selge brusvann<br />
til hele v<strong>er</strong>den. Snakk om forretningsidè!<br />
(Bare kall meg geni...)<br />
Beste hilsen<br />
Ivrig Farris-drikk<strong>er</strong><br />
11