Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
hjertelig om dem i «Byposten» og ellers. Men en hadde alltid den følelsen at<br />
lederne innen statskirken hadde sine tvil om dissenternes rene motiver. De<br />
mente ganske naturlig at vi søkte å plukke deres får inn i våre egne rekker.<br />
For de fleste mennesker utenom dissenterne står i statskirken — hva enten<br />
de er frelst eller ikke! Deres egne emissærer og de evangelister som sto i<br />
statskirken, selv om de siste i meget vesentlige punkter var uenig med den,<br />
hadde lettere for å vinne prestenes og de statskirkeliges tillit. Jeg derimot<br />
var ikke bare en metodist, men lederen for en ganske ny organisasjon, Christiania<br />
Bymisjon.<br />
Jeg kan derfor godt forstå hvorfor partiskhet og motstand møtte meg ved<br />
snart det ene og snart det andre hjørne i arbeidet. Men trass i alle hindringer,<br />
så var det nok å gjøre. Syndere døde i sine synder, og jeg følte at et fritt,<br />
dypt Guds verk var nødvendig for å nå disse sjelene.<br />
Trass i all partiskhet og protester og endog latterliggjørelse fra mange hold,<br />
så følte jeg at tiden var kort, og jeg intet annet hadde å gjøre enn å trenge<br />
fremad! I en appell jeg senere utarbeidet for engelsktalende lesere, kunne<br />
jeg endelig si at pressen nå hadde inntatt en ganske annen holdning og skrev<br />
med respekt om det arbeid som misjonen utrettet.<br />
Selv de frie evangeliske samfunn og Frelsesarméen begynte å vise atskillig<br />
interesse i arbeidet og den lutherske indremisjon skrev flere ganger meget<br />
vennlig om det.<br />
Jeg organiserte arbeidet på en så bred basis som mulig, idet jeg overlot det<br />
til de ny-frelste å slutte seg til misjonen, uten å forlate statskirken. De kunne<br />
senere bestemme om de ville slutte seg til metodistkirken eller ikke. Vår<br />
ordning sørget for et styre som skulle ta seg av gjerningen i samråd med<br />
meg.<br />
Så oppstod spørsmålet om vi ikke burde bygge et stort, sentralt lokale for<br />
Bymisjonen og drive virksomheten ut fra dette sentrum. Men hvor skulle vi<br />
få penger fra til dette foretagende? Mitt tidligere forsøk i England for å samle<br />
midler for en sentralkirke for metodistene i Oslo hadde slått feil, men<br />
kanskje Amerika kunne hjelpe oss nå?<br />
I 1905 var Byposten fylt av artikler om Vekkelsen i Wales under Evan Roberts<br />
ledelse, likeså med beskrivelser av de herlige vekkelsesmøter som Torrey og<br />
Alexander holdt i England. Dette hadde en stor innflytelse på mange i Norge.<br />
91