Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Årskonferansen i 1893 ble ledet av biskop John H. Vincent, L. L. D. Han var en<br />
av de mest interessante biskoper jeg noensinne har truffet. Og etter dette<br />
samvær viste han meg stadig den aller største vennlighet og broderkjærlighet.<br />
I min private statistikk over de møter jeg hadde holdt bemerker jeg også at<br />
min hustru hadde holdt adskillige møter, men ettersom familien vokste i tall,<br />
fikk hun mer enn nok å gjøre med å ta vare på barna. Men hun var likevel<br />
alltid villig til å avgi sitt vitnesbyrd og ære Kristus. Da jeg var 31 år gammel<br />
(22. juli 1893), hadde jeg holdt omlag 1520 prekener, 340 foredrag og omlag<br />
600 forskjellige slags møter ellers. I alt 2460 møter.<br />
Biskop John P. Newmans besøk i 1894 var til stor velsignelse for oss. Han<br />
bodde i vårt hjem og min hustru foretok en reise til Hammerfest sammen<br />
med fru Newman. «Ganske uventet, uten den minste antydning fra meg<br />
eller mine venner, uttalte biskopen følgende på årskonferansen: «Den presiderende<br />
eldste har helt igjennom utvist en upartisk og broderlig ånd og en<br />
visdomsfull administrasjon.» Jeg ble også samtidig redaktør av «Varilden»,<br />
Epworth Ligaens (ungdomsforeningens) organ.<br />
I 1894 falt jeg sammen under flere voldsomme forkjølelsesanfall. Jeg forsøkte<br />
å holde ut så lenge som mulig, men bronkitt og astma kom til og jeg ble<br />
beordret å hvile i det minste to måneder. Men jeg var ikke ganske ledig og<br />
frydet meg over den kjensgjerning at «Herren var mitt håp og min glede».<br />
Noen store slag for avholdssaken ble utkjempet i flere år, og i disse tok jeg<br />
aktiv del, og ble derfor valgt som representant i kommunestyret for avholdspartiet.<br />
Vi holdt store «demonstrasjonsmøter» både i det fri og i de største<br />
lokaler vi kunne oppdrive. Jeg ble bedt om å skrive sanger og holde foredrag<br />
rett som det var. Jeg følte det var en glede å gjøre noe for å fremme edruelighet<br />
og slå et dødsslag mot drikkeskikkene og alt det djevelskap som eksisterte<br />
blant en stor del av befolkningen. Gud være lovet «som ga meg styrke<br />
og hjalp meg i disse store kampene.» Avholdsfolket viste sin takknemlighet<br />
ved flere anledninger «og rakte meg flere verdifulle gaver med hjertelige og<br />
takknemlige ord. Men dette var ikke målet for mine anstrengelser, men et<br />
intenst begjær etter å bringe folket noen velsignelser. Men oppmuntrende<br />
og takknemlige ord kan stimulere godt når en står like oppe i ildlinjen».<br />
15. oktober 1895: «Helliggjørelses-emnet har vært lagt med stort ettertrykk<br />
på mine forsamlinger der jeg dro fram, og jeg kunne framlegge det med<br />
71