Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
personer her i Coonoor som har fått sin pinsedåp i disse dager, og de taler i<br />
tunger. De fleste er misjonærer. En hel del har kjent den hellige ild brenne i<br />
sitt hjerte og i sitt legeme, men de har ennå ikke nådd fram til den fulle<br />
pinsedåp. Men vi tror at de snart vil gjøre det.<br />
Mens jeg var i Coonoor, tok Mr. Groves meg rundt til forskjellige stammer.<br />
Naturen var praktfull og heten ikke så intens som nede på sletten. Vi mottok<br />
stadig budskap fra alle verdens kanter at vekkelsen bredte seg, og at mektige<br />
ting ble gjort for Mesteren.<br />
Calcutta 25. juli 1908: Her er jeg i det britiske rikes nest største by med over<br />
en million mennesker. Derav over 24 tusen europeere og eurasier, resten<br />
innfødte. Det var rent rart å forlate Coonoor etter alle de herlige møtene der<br />
oppe. Nå er de spredt over hele India, de som var samlet der. Den siste søndagen<br />
hadde vi en velsignet nattverd sammen. Alle var med, fra de eldste<br />
ned til barna. For noen deilige barn! De får mitt hjerte til å lengte etter mine<br />
egne der hjemme. På min fødselsdag kom de alle inn med blomster om<br />
morgenen. Vi ba sammen og takket Gud, for flere av dem var blitt døpt med<br />
Ånden.<br />
På min videre reise måtte jeg stanse en hel dag i Madras. Hvem tror dere så<br />
jeg traff der? Jeg hadde gått en liten tripp bort til den store basar og ble var<br />
en stor, kraftig bygd indier og en indisk gutt. Straks falt det meg inn at det<br />
måtte være Josef Israel. Jeg hadde ikke sett ham på 11 år, og da bare en<br />
enkelt gang i Norge. Jeg så så lenge på ham at han ble oppmerksom på det<br />
og så opp, men han kjente meg ikke igjen. Jeg tenkte: Du tar nok feil. Jeg<br />
gikk videre, men i det samme kommer han etter meg med raske skritt. Han<br />
gikk forbi uten å tale til meg. Da jeg kom utenfor, sto han ved en religiøs<br />
bokhandel. Da sa jeg til meg selv at det må være ham, og jeg ba Gud om å la<br />
meg få rede på det. Vi vekslet noen tilfeldige ord, og jeg fikk anledning til å<br />
spørre ham om han kjente Josef Israel. «Det er nok meg, det,» svarte han.<br />
Det ble gjensidig gjensynsglede og vi fikk en god samtale, idet han fulgte<br />
meg til stasjonen. «Dersom jeg hadde visst,» sa han, «at De skulle ha kommet<br />
denne veien, skulle jeg ha arrangert møter for Dem her i Madras.».<br />
Denne gang ble det nok ikke tid til det.<br />
Calcutta, Calcutta, dit måtte vi! Under oppholdet i Calcutta ble møtene holdt<br />
i St. Andreas-kirken, en skotsk, presbyteriansk kirke, og en stor baptistkirke.<br />
Gamle pastor Hook er helt med og sa: «Her kan De gjøre fullstendig som De<br />
179