Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ne når inn til en full og klar forståelse av pinsekraftens velsignelser og dåpen<br />
med den Hellige Ånd og ild. Vi ser det av de resultater som allerede er oppnådd.<br />
En inntrengende anmodning fra Coonoor om å påskynde min reise dit, gjorde<br />
det nødvendig å avbryte møtene i Bombay. Det var den heteste reise jeg<br />
noen gang har gjort. Det var svært trangt på tredje klasse og for å strekke<br />
benene litt og få litt luft, stakk jeg dem likeså godt ut gjennom vinduet, som<br />
jeg så de andre gjorde.<br />
På stasjonen ble jeg møtt av A. N. Groves og en del andre. Det var et kjært<br />
møte. Det er vidunderlig vakkert her oppe. Rent som et paradis. Det blir<br />
umulig å gi en detaljert beskrivelse av møtene her. Misjonærer fra mange<br />
stasjoner deltok. Br. Groves hadde arrangert alt på en utmerket måte. Husmøtene<br />
viste seg å være til stor velsignelse.<br />
Kampen fortsatte naturligvis også her som i Bombay. Utallige angrep ble<br />
rettet mot dette Guds verk, men den Hellige Ånd førte oss videre, og ikke så<br />
få av misjonærene mottok en full åndsdåp, ære være Gud. Det ble også<br />
holdt møter blant de innfødte. Jeg hadde forskjellige tolker, og Guds velsignelse<br />
hvilte over disse møter på en vidunderlig måte. Br. Manikkam Joshua,<br />
som var min tolk på den offentlige markedsplassen, var blitt døpt med Ånden<br />
11 år før. Ingen kunne derfor si at han før hadde hatt forbindelse med<br />
pinsevenner. Han var etter sin omvendelse på malabartrakten og ville gjerne<br />
tale til folket i deres eget tungemål. Etter meget bønn kom han til møtet, og<br />
der falt Guds Ånd på ham. Han talte ikke på det språk han ønsket, men i<br />
tunger, og det med slik voldsom kraft at mange ble redde. De hadde aldri<br />
hørt noe slikt før. En halv time holdt han på. De andre spurte ham hvorfor<br />
han holdt på slik, og da fortalte han dem hva han hadde bedt Gud om. Nei,<br />
slikt kunne en da ikke be om. De dager er forbi. De hørte aposteltiden til.<br />
«Du må ha fått noe galt.» Hvor underlig at folk, så snart de ikke forstår noe<br />
nytt, så skal de si at det kommer fra onde makter, akkurat som om vår himmelske<br />
far skulle ha forandret seg siden Jesu tid, og ville begynne å gi sine<br />
barn en sten i steden for brød, en slange i steden for fisk og en skorpion i<br />
steden for et egg og en ond ånd i steden for den Hellige Ånd. (Sammenlign<br />
Luk. 11, 9—13.) Gud være takk. Han er alltid den samme kjærlige far. «Har<br />
du talt i tunger siden, Joshua?» spurte jeg. «Ja, ofte. Når jeg er meget lykkelig<br />
i Gud og ber til ham, så kommer det ganske naturlig.» Å, det er den samme,<br />
gamle pinsekraft med de samme resultater. Halleluja. Det er over tyve<br />
178