Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
det noe Satan ikke vil, så er det dette at talen om blodet skal seire. Han tapte<br />
slaget på Golgata, men angriper nå Kristus gjennom hans legeme — menigheten.<br />
Men det hjelper ikke Satan. — Han har mange medhjelpere og<br />
håndtlangere, det er sant. Han bruker penn, blekk, bibel, viser og en del<br />
forblindede kristne, og sine egen store, mørke hær, både den synlige og den<br />
usynlige imot oss, men den blodstenkte fane skal ikke fires ned! Det er det<br />
kampen dreier seg om — tungetalen er bare et ytre påskudd for angrepet.<br />
Vår kamp er mot rasjonalisme, vantro, synd og djevel, og det under blodets<br />
tegn — det hellige Jesu blod, og i hans Hellige Ånds kraft! Derfor skal vi også<br />
seire i alle ting, ja, mere enn seire, Halleluja!»<br />
«Mange frelses, Guds barn renses og fylles med den Hellige Ånd. En mengde<br />
hjem er fornyet og prydet med Jesu rene og velsignede nærvær og Åndens<br />
klare lys. Lovet være Herren!»<br />
Ovenstående sto i april-nummeret av Byposten, og er et sant uttrykk for den<br />
Åndens kamp som pågikk i de dager og fremdeles pågår der hvor vekkelsen<br />
trenger seg fram. Samtidig innløp det meddelelser fra utlandet om vekkelsens<br />
framgang rundt omkring i verden og fra de mange steder i Norge hvor<br />
ilden slo ned.<br />
I april-nummeret sto det også om de store møter som Albert Lunde og Ludv.<br />
Hope holdt i Calmeyergatens misjonshus, i festningens gymnastikklokale og<br />
andre steder. De hadde likevel ingen forbindelse med våre møter.<br />
«En mengde husmøter ble holdt av vekkelsens venner, hvor Guds Ånd falt<br />
over de bedende med ild og kraft. I Turnhallen måtte vi stenge dørene en<br />
halv time etter møtets begynnelse. Grunnen var den, at mange kom etter at<br />
Guds ord var prekt, og var derfor ikke grepet av det talte, men dumpet opp i<br />
ettermøtet med et uforstående sinn. Kritiske og nysgjerrige fór de så om i<br />
den store hallen og forstyrret møtet. Men denne nye ordning virket utmerket.<br />
Det ble langt mer ro. Når så et kort ettermøte var holdt, ga vi de søkende<br />
billett til et par andre lokaler, hvor Guds Ånd kom med stor kraft. Flere så<br />
endog ildtunger. Herren være lovet for hver sjel som blir frelst og for hver<br />
som renses og blir døpt i den Hellige Ånd.»<br />
«Men iblant ble Ånden utgydt så mektig på de offentlige møter at hele møtet<br />
ble et «ettermøte». Kraften var så stor at jeg ikke kunne preke, men<br />
måtte bare gå omkring og veilede de søkende, be for dem og undervise<br />
dem.»<br />
158