Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
sto på de høyeste benkeryggene og nedover. Da grep Guds Ånd meg som i<br />
New York og jeg talte til folket på mine kne og begynte å be. Jeg følte at<br />
Jesus ville seire på det møtet. Folk begynte å synke i kne for Herren. En kvinne<br />
ropte høyt i forsamlingen. Tre kvinner hørte et bønnemøte over sine<br />
hoder som av tusen mennesker og hellig ild ble sett av en.<br />
Nettopp i det øyeblikk kom en bror hen og sa at møtet måtte sluttes. Jeg sa<br />
at det var umulig for nå ville Herren seire. Men denne bror ba folket gå ellers<br />
ville lyset slukkes. Dette var uten tvil Satans knep. Jeg talte noen ord til forsamlingen<br />
og ba de kristne som søkte kraften å holde sammen. «Ja, går dere<br />
ikke nå, så rydder vi lokalet med politi,» sa en som var fremmed for meg.<br />
Det var intet for våre møter usedvanlig i publikums holdning. Den liknet uten<br />
tvil folkets holdning i Jerusalem den dag ilden falt og de talte i tunger, for da<br />
«strømmet hopen sammen og ble forvirret.» Hadde Herren fått råde istedenfor<br />
kjøttet, så hadde store ting funnet sted. Men også dette skal tjene<br />
Kristi sak til gode. «Konversasjonen», hvor det forrige møte ble holdt, og det<br />
siste skulle holdes, ble stengt. Men så åpnet Frelsesarméen sine dører og der<br />
hadde vi et herlig møte like til den stund som var bestemt for avreisen.<br />
Bladene ville få det til at jeg var jaget fra byen. Men nå har de samme menn<br />
som hindret meg og en mengde andre bedt meg komme tilbake. De beklager<br />
at møtet i Tivoli ble avbrutt og tror at Guds Ånd vil seire.»<br />
Så var jeg en tur i Spydeberg. Der var det snestorm. Men folket fylte bedehuset<br />
skjønt møtet bare var gjort kjent pr. telefon. Pastor Røisland fra Frikirken<br />
i Sarpsborg var også til stede og en frikirkepredikant fra Mysen. Før vi<br />
reiste dagen etter, hadde vi igjen et velsignet møte i bedehuset.<br />
Lensmannen hadde ringt opp i telefonen til br. Kiserud etter vår avreise for å<br />
høre om det hadde vært noen «galskaper» på møtene. Kiserud forlangte<br />
naturligvis en forklaring. «Ja, det var da dette med tungetalen.» Kiserud<br />
kunne da opplyse at «både han og flere andre derute hadde nå fått Åndens<br />
dåp og talte i tunger. Halleluja!»<br />
«Samme aften talte vi i metodistkirken og baptistkirken i Fredrikshald. Den<br />
følgende dag var det ettermiddagsmøte i metodistkirken som varte til kl. 3<br />
og om kvelden møter i frikirken og metodistkirken igjen. Ilden brenner herlig<br />
i Fredrikshald — Guds hellige ild! Pastor Smedstad fra Sarpsborg var også til<br />
stede og talte på møtene.»<br />
156