Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Alle de andre tegn hadde funnet sted<br />
blant de troende før pinsedag. Jeg<br />
skrev derfor i min beretning til bladene:<br />
«Det ser ut for meg at da jeg talte<br />
i tunger, så skjedde det i forbindelse<br />
med en kraft som langt overgikk alt<br />
det jeg tidligere hadde opplevd, og at<br />
opplevelsen 7. oktober var en herlig<br />
innledning til dåpen i den Hellige Ånd<br />
og ild som jeg tok imot 15. november<br />
1906. Det er mulig at jeg gjorde et<br />
feilgrep 7. oktober og forstyrret Åndens<br />
gjerning ved å vente hjelp fra<br />
andre. Jeg måtte iallfall vente en hel<br />
måned før Ånden kom som på pinsedag,<br />
så jeg brøt ut i tunger og høylydt<br />
priste Gud i den Hellige Ånds kraft.<br />
Men denne gang var det ikke noe<br />
som forstyrret den guddommelige<br />
Ånds virkninger. Og resultatet av det<br />
ble at det samme utvortes tegn på<br />
Åndens nærvær ble sett og hørt som<br />
I Amerika 1906.<br />
på pinsedagen i Jerusalem. Jeg lærte<br />
også at den forandring som bevirkes i<br />
vårt liv ved den Hellige Ånd når vi blir Guds barn (gjenfødt) var en annen<br />
erfaring enn åndsdåpen, for i åndsdåpen fyller Jesus oss og dypper oss ned<br />
så å si i Åndens eget vesen (1. Tess. 5, 23—24; 1. Kor. 3, 16—17). — Min<br />
skildring av åndsdåpen var følgende:<br />
«Mange vil forbauses og stå tvilende overfor det som jeg nå skriver, men<br />
andre vil glede seg, det er jeg overbevist om, og mange vil søke denne velsignelsen.<br />
Jeg ventet omtrent en uke etter min opplevelse den 7. oktober, og forventet<br />
stadig at tungene ville komme; men intet skjedde. Da skrev jeg på nytt til Los<br />
Angeles for om mulig å få vite grunnen til at tungene ikke kom. De ba meg<br />
bare å bli innfor Herren i bønn, så ville han selv lede meg. En dag tilbrakte<br />
jeg tolv timer for Herrens åsyn for å finne ut hva han mente om saken. Å,<br />
hvor herlig det var her i stillheten alene med Herren!<br />
122