Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Erindringer - Kristenbloggen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
at det var grunntonen i møtene. Jeg vet ikke, men jeg hadde lettet mitt<br />
hjerte og priste Gud for anledningen og den nåde som ble vist meg.<br />
Kjære, gamle biskop Andrews talte så skjønt til meg etter møtet og biskop<br />
Fowler likeså. Han sa: «Nå vil du vel bli her, skulle jeg mene.» Han siktet til<br />
min bestemmelse om å reise hjem. Han takket Gud for meg, priset være<br />
Herren. Etter dr. Hendersons tale innbød han alle pastorene til å samle seg<br />
om alterringen. Det var en stor skare, så den ble snart fylt, så vel som benkene<br />
rundt alterringen. Jeg kunne med en gang begynne å takke Gud for<br />
hans nåde mot meg, og brødrene fortsatte i bønn. Jeg kastet mine armer om<br />
en av brødrene som var nærmest og uttalte hvor salig det var. «Pris ham!»<br />
svarte han. «Ja, det gjør jeg. Min sjel er oppfylt av det!» Jeg bøyde meg ned<br />
til gulvet like ved siden av den rike herr —, som hadde gitt meg hundre dollars<br />
lørdagen i forveien til Håkonsborgen. Det var han som hadde åpnet<br />
møtet. Jeg grep hans hender på slutten og det lot til at han var sterkt påvirket.<br />
På en eller annen måte så var isen brutt, og det var neppe noen i hele<br />
skaren som ikke gikk omkring og hilste på alle de kunne få tak i i kirken. I<br />
metodistenes bokhandel antar jeg at alle vet om dette nå. I butikkene og på<br />
sporvognene virket Gud gjennom dette fattige rør. To ganger har jeg vært<br />
drevet til å rope ut en innbydelse til Kristus i sporvognen. Det er et nytt liv,<br />
en velsignelsens kilde i min sjel!<br />
Av og til om natten er jeg blitt vekket ved at den Hellige Ånd har stønnet og<br />
bedt gjennom meg for dem som jeg har talt til, og jeg tror at de vil bli frelst.<br />
På møtene i dag gråt jeg som et barn da en sang som skildrer den åndsdøpte<br />
sjels herlige seier ble sunget av en mann og hans hustru. Sangen beskrev<br />
hele min kamp og seier.<br />
Da jeg kom fra det første møtet som jeg nå har skildret, hørte jeg at en ung<br />
mann kom gående raskt etter meg. Jeg stanset og spurte ham om han var en<br />
kristen. «Nei,» svarte han. Så gikk vi sammen ned til høybanen, og der forlot<br />
han meg. På plattformen der spurte jeg en politimann om han var en kristen.<br />
Jeg ga ham et budskap og trådte inn i sporvognen som nettopp var kommet.<br />
Men da han skulle samme vei, kom han også inn og tok plass ved siden av<br />
meg, og vi snakket sammen. Han var irlender. Da jeg forlot høybanen, traff<br />
jeg to herrer og ga dem et budskap. På denne måten har Guds Ånd holdt på<br />
gjennom meg. Det var dette slags arbeid jeg syntes aller minst om å gjøre.<br />
113