hjemme bra – borte best? - Globe at KHiB - Kunsthøgskolen i Bergen
hjemme bra – borte best? - Globe at KHiB - Kunsthøgskolen i Bergen
hjemme bra – borte best? - Globe at KHiB - Kunsthøgskolen i Bergen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
HJEMME BRA <strong>–</strong> BORTE BEST?<br />
Fysisk bomiljø for personer med demens i heldøgns pleie<br />
Erlend Bleken<br />
Avdeling for Design <strong>–</strong> Møbel, rom og interiør <strong>Kunsthøgskolen</strong> i <strong>Bergen</strong> - Mars 2011
Sammendrag<br />
SAMMENDRAG<br />
Mange opplever <strong>at</strong> eldre på pleiehjem har en understimulert hverdag. Til tross for små<br />
avdelinger med eget rom og romslig bad, tilpasset personer med demens, så lever mange<br />
eldre et stillesittende, passivt og monotont liv. De oppvartes i stedet for å delta. Grunnleggende<br />
behov med hensyn til bolig og stell synes godt ivaret<strong>at</strong>t, men er dette tilstrekkelig<br />
for å skape trivsel? Hvordan kan man skape en omgivelse som bidrar til en mer aktiv<br />
og stimulerende hverdag for de eldre slik <strong>at</strong> de får en mer verdig alderdom?<br />
I løpet av prosjektet har jeg oppdaget steder som er annerledes, med mye mer dynamikk,<br />
liv og kontakt. Jeg har fokusert på de fysiske rammene som de eldre skal bo i. Den påvirker<br />
hvilken grad av autonomi, bevegelsesfrihet og variasjon de eldre till<strong>at</strong>es å leve med.<br />
Omgivelsene skaper i ulik grad muligheter for samvær og aktivitet. Jeg har prøvd å skape<br />
et miljø som erst<strong>at</strong>ter det stillesittende livet på «stuen» med et sted for mer bevegelse,<br />
sansning og engasjement. En omgivelse som er romslig og fri, med mange tilbud og gjøremål<br />
for enhver smak. Målet er å skape trivsel og velvære gjennom en variert og stimulerende<br />
hverdag sammen med andre <strong>–</strong> i trygge, sikre og estetiske omgivelser.<br />
Jeg har sett på det helhetlige tilbudet i et større pleiehjemskonsept med 80 beboere og<br />
senterfunksjoner. Sentralt er bo-miljøet i to etasjer med et stort <strong>at</strong>rium i midten for fri<br />
bevegelse i et stimulerende grønt miljø. Hver etasje har fire «tun» for tilhørighet og trygghet.<br />
Hvert tun har egen «stue» og kombinert spisesal/aktivitetsrom. Bomiljøet er sikkert,<br />
oversiktlig og barrierefritt. Fellesarealene omf<strong>at</strong>ter; peisestue, filmrom, trimrom,<br />
drivhus og hage. Dette er varierte muligheter for opphold, aktiviteter og samvær. I det<br />
separ<strong>at</strong>e servicebygget ligger kultursal, café, helsetjenester, spa, frisør, administrasjon,<br />
frivillighetssentral, dagstuer m.m. Med 80 beboere oppnås stordriftsfordeler; differensiert<br />
bemanning, geri<strong>at</strong>risk fagmiljø, eget vaskeri og storkjøkken. Det vil også avlaste<br />
pleierne i forhold til praktiske oppgaver og dermed gi mer tid til kontakt med beboerne.<br />
Et estetisk, lyst og fritt bomiljø er etterstrebet med tilgang til n<strong>at</strong>ur og utsikt. Fremmed<br />
institusjonspreg med lange korridorer er forsøkt erst<strong>at</strong>tet med en mer variert, hjemlig og<br />
sanselig <strong>at</strong>mosfære.<br />
«Dagen i dag kan bli vår<br />
<strong>best</strong>e dag»<br />
Erik Bye
INNHOLD<br />
INNLEDNING 6<br />
BESTEFAR 6<br />
RELEVANS 6<br />
BAKGRUNN 8<br />
MÅLSETTING OG MÅLGRUPPE 9<br />
PROBLEMSTILLING 9<br />
MIN MOTIVASJON 10<br />
PLAN FOR PROSJEKTET 10<br />
UNDERSØKELSER & ANALYSE 14<br />
METODE 14<br />
DEMENS = SYKDOM 14<br />
PSYKOSOSIALT MILJØ 19<br />
«SYKEHJEM VED BERGEN» 21<br />
RETTIGHETER OG BEHOV 28<br />
LØSNINGER FRA ANDRE PLEIEHJEM 31<br />
SONJATUN <strong>–</strong> TROMS 31<br />
MARJORIE DOYLE ROCKWELL CENTER 35<br />
TILRETTELAGT BOMILJØ 52<br />
BEMANNING OG KOMMUNALE TILBUD 52<br />
FRIVILLIGE OG FAMILIE 56<br />
HJEM VS. INSTITUSJON 57<br />
MILJØPSYKOLOGI 58<br />
HAGE OG FRILUFT 63<br />
UNIVERSELL UTFORMING 65<br />
DAGSLYS OG SOLLYS 68<br />
BELYSNING 70<br />
FARGER OG KONTRASTER 70<br />
LYDMILJØ 74<br />
GULV 75<br />
MØBLER OG INNREDNING 77<br />
RETNINGSLINJER 81<br />
OPPSUMMERING 84<br />
OVERORDNEDE VALG 86<br />
DESIGN STRATEGI 90<br />
MÅLGRUPPE OG BEHOV 90<br />
“JEG VIL” 90<br />
FUNN OG UTFORDRINGER 91<br />
HOVEDMÅL 92<br />
FOKUSOMRÅDER OG AVGRENSNINGER 93<br />
METODE 93<br />
PRAKTISK PROSJEKT 96<br />
OVERORDNET LØSNINGSKONSEPT 96<br />
PLANLØSNING FOR ET TUN 108<br />
KONSEPT 108<br />
STUEN 111<br />
INDRE ATRIUM 114<br />
BYGGET UTENFRA 115<br />
VURDERING AV LØSNINGEN 118<br />
ROMPROGRAM 122<br />
SERVICEBYGG 122<br />
BOMILJØET 123<br />
REFERANSER 128<br />
Innhold
Forord<br />
FORORD<br />
Under arbeidet med prosjektet, som omf<strong>at</strong>tet en studietur til USA sponset av Nasjonalt<br />
Kompetansesenter for Aldring og Helse, fikk jeg kontakt med en rekke mennesker som<br />
har delt av sin kunnskap med meg. Jeg vil gjerne takke Sidsel Bjørneby, Marit G. Blom,<br />
Robin Dessel, Knut Engedal, Thyra Frank, Penelope Garner, Eva Maria Lim, Lise Næss,<br />
Stein Husebø, Torhild Holthe, Manuel Ocana, Åse Ribe, Lynn Young, John Zeisel m.fl.<br />
En særlig takk til veileder Eli-Kirstin Eide for engasjement og innspill underveis i prosjektet.<br />
Takk også til klassekamer<strong>at</strong>er og fagstaben ved <strong>Kunsthøgskolen</strong> i <strong>Bergen</strong>. Jeg har<br />
fått god hjelp fra bibliotekene ved <strong>Kunsthøgskolen</strong> I <strong>Bergen</strong>, University of Stirling og<br />
Nasjonalt Kompetansesenter for Aldring og Helse.<br />
Firmaet CAD Quality lot meg bruke deres bibliotek for Revit Architecture gr<strong>at</strong>is. Jeg fikk<br />
også låne et PNY grafikkort fra firmaet Komplett.no i prosjektperioden.<br />
En rekke personer har bidr<strong>at</strong>t i prosjektet. En spesiell takk til Astrid Gjerde, Erik Oen Lie,<br />
Jørgen Håland, Per Mo, Adele Sætre Bleken og Dag Gjerde.<br />
Jeg har opplevde prosjektet som viktig og meningsfylt å jobbe med. Det har vært en lærerik<br />
periode, hvor jeg endte opp et annet sted enn jeg på forhånd hadde tenkt. Jeg håper jeg<br />
har kommet frem til noe som kan være til nytte, og som kan bidra til <strong>at</strong> eldre med demens<br />
kan få en bedre hverdag når de må på på pleiehjem.<br />
<strong>Bergen</strong>, 14.april 2011
INNLEDNING 6<br />
BESTEFAR 6<br />
RELEVANS 6<br />
BAKGRUNN 8<br />
MÅLSETTING OG MÅLGRUPPE 9<br />
PROBLEMSTILLING 9<br />
MIN MOTIVASJON 10<br />
PLAN FOR PROSJEKTET 10<br />
Her beskrives tema for oppgaven, min<br />
motivasjon og temaets relevans. Dette leder<br />
frem til problemstillingen for prosjektet og<br />
en målgruppe for min designløsning.
INNLEDNING<br />
BESTEFAR<br />
Min <strong>best</strong>efar hadde Parkinson. Han bodde<br />
<strong>hjemme</strong> hos min yngste onkel i mange år i<br />
huset han hadde bygget selv, blant høye fjell<br />
og en vakker fjord i Sykkylven på Sunnmøre.<br />
Etterhvert ble han så pleietrengende <strong>at</strong> han<br />
måtte på syke<strong>hjemme</strong>t. Jeg jobbet på den tiden<br />
i Oslo. Siste gangen jeg besøkte ham var han<br />
blitt veldig redusert, han var utmagret, og lå<br />
på et mørkt rom med gardinene trukket for,<br />
uten utsikt til fjella omkring. Mentalt var han<br />
helt tilstede, og selv om språket var forsvunnet<br />
så smilte han og var glad for å se oss. Det var<br />
vondt å se hvor raskt han hadde blitt svekket på<br />
syke<strong>hjemme</strong>t. Han døde en måned senere.<br />
Noen spørsmål jeg stilte meg<br />
Hvordan kan man skape miljøer der de eldre<br />
i større grad kan beholde funksjonen i stedet<br />
for å svinne hen? Hvordan kan man motvirke<br />
ap<strong>at</strong>i og passivitet og bringe inn mer liv og<br />
dynamikk? Bringe fram smilet, kontakten og<br />
den ivaretagende <strong>at</strong>mosfæren? Hvordan ville<br />
jeg like <strong>at</strong> min <strong>best</strong>efar skulle bo? Hvor ville jeg<br />
likt å komme på besøk? Kan man tenke seg et<br />
sted der de eldre trives og er vitale og levende?<br />
6<br />
Demens<br />
Det er vanskelig å forestille seg hvordan<br />
demens oppleves. Jeg lurer på hvordan jeg selv<br />
ville likt å ha det rundt meg dersom jeg; ikke<br />
kjente igjen mitt eget speilbilde, min egen<br />
kone, barna mine…ikke visste hva jeg heter<br />
eller hva jeg har drevet med i livet...ikke fant<br />
frem til rommet mitt...liker å gå, men går<br />
meg bort...allerede har glemt det som skjedde<br />
nettopp...ikke verbalt kan gi uttrykk for hva jeg<br />
ønsker, om jeg har det <strong>bra</strong> eller dårlig...mister<br />
«sperrer» og er aggressiv eller sier upassende<br />
ting til andre...føler meg utrygg...vet ikke når<br />
Demens rammer<br />
hukommelsen.<br />
jeg må på toalettet eller hva et toalett er...vil<br />
hjem stadig vekk <strong>–</strong> til barna mine som er 1 og<br />
3 år gamle...klarer ikke lage m<strong>at</strong>...glemmer<br />
komfyren...hvor er jeg?...hvem er jeg?...hva gjør<br />
jeg her?<br />
I hvilken grad kan de fysiske omgivelsene bidra<br />
til <strong>at</strong> demensrammede kan ha det godt på<br />
hjem?<br />
RELEVANS<br />
Eldreomsorg har fokus politisk og i media;<br />
manglende utbygging og sykehjemskøer;<br />
Innledning
Innledning<br />
underbemanning, slitasje og kritikkverdige forhold;<br />
samfunnskostnad og økonomisk bærekraft.<br />
Eldrebølgen er i anmarsj. Høy levealder og<br />
store barnekull vil gjøre <strong>at</strong> antall personer med<br />
demens vil fordobles de neste 35 år. I Demensplan<br />
2015 (Regjeringen, 2006b), som er regjeringens<br />
str<strong>at</strong>egi for å styrke demensomsorgen,<br />
er målsettingen å skape 12.000 nye<br />
sykehjemsplasser eller heldøgns omsorgsboliger<br />
innen 2015. Alt som bygges eller ombygges kreves<br />
nå tilrettelagt for demens, en sykdom som ca. 80<br />
% av alle på pleiehjem lider av.<br />
I Norge er omlag 250.000 berørt av demens. Det<br />
er vanskelig å overl<strong>at</strong>e sine avhengige og sårbare<br />
foreldre til andre, men ofte er dette nødvendig for<br />
ikke selv å bli utbrent. Familiene ønsker <strong>at</strong> eldre<br />
skal ha det godt på hjem, men alle får nok ikke et<br />
verdig pleietilbud (Lykkenborg, 2009). I norske<br />
institusjoner synes grunnleggende behov med<br />
hensyn på bolig og stell å være godt ivaret<strong>at</strong>t,<br />
men er dette tilstrekkelig for å skape trivsel?<br />
Mange jeg har snakket med opplever <strong>at</strong> deres<br />
gamle blir sittende passive og uvirksomme i en<br />
understimulert hverdag når de kommer på hjem.<br />
Målet med Demensplan 2015 er <strong>at</strong> den<br />
enkelte skal oppleve livskvalitet, trygghet<br />
og mening i hverdagen, på tross av alvorlig<br />
Dans med instruktør<br />
på Hearthstone<br />
Manh<strong>at</strong>tan.<br />
7
sykdom og funksjonssvikt. For å oppnå dette<br />
må tjenestens, også boligenes arkitektur<br />
og utforming tilpasses deres behov. 1 Hvilke<br />
faktorer bidrar til god livskvalitet og en<br />
meningsfull hverdag på hjem? Og hva gjør <strong>at</strong><br />
noen pleiehjem lykkes bedre enn andre?<br />
BAKGRUNN<br />
Eldreomsorgen i Norge<br />
I Norge er eldreomsorg et offentlig ansvar,<br />
en ordning som springer ut fra ideen om<br />
velferdsst<strong>at</strong>en og muliggjøres av vår velstand.<br />
Eldrebølgen t<strong>at</strong>t i betraktning så vil den<br />
norske modellen for eldreomsorg neppe være<br />
økonomisk bærekraftig i fremtiden (Tepfers,<br />
2010). Graden av offentlig finansiering er<br />
også eksepsjonell i Norge. I land som Finland<br />
og England er pleiehjemsplass i all hovedsak<br />
1. Kari Henriksens foredrag i Stavanger i mars 2008.<br />
St<strong>at</strong>ssekretær i Helse- og Omsorgsdepartementet.<br />
2. Kari Henriksens foredrag i Stavanger i mars 2008.<br />
St<strong>at</strong>ssekretær i Helse- og Omsorgsdepartementet.<br />
3. Fra foredrag av Anders Kvale Havig (NOVA) under<br />
hero.uio.no/konferanse.html.<br />
4. Kilde: foredrag ved Åse Ribe. Husbankens fagdag i<br />
Skien. Oktober 2010.<br />
8<br />
priv<strong>at</strong>finansiert. Eldreomsorg som fellesansvar<br />
er en del av det moderne prosjekt. I tidligere<br />
tider, i bondesamfunnet, var tradisjonen <strong>at</strong><br />
de gamle bodde i kårstuen og ble forsørget<br />
av den eldste sønnen nå han overtok garden.<br />
Eldreomsorg var i hovedsak et familiært ansvar.<br />
Omsorgsutfordringene fremover er store. I 2006<br />
hadde nesten 70 000 personer i Norge demens.<br />
Frem mot 2040 antar man <strong>at</strong> dette nesten vil<br />
fordobles. I 2030 vil man behøve 50 000 flere<br />
omsorgsarbeidere. Bygge- og driftskostnader<br />
er store. Den kan koste opptil tre millioner<br />
kroner å bygge en sykehjemsplass i de store<br />
byene (Meyer, 2010). I 2006 var driftsutgiftene<br />
for sykehjem på ca. 30 mrd. 2 Å drive en<br />
sykehjemsplass for en person med demens<br />
koster kommunene om lag 1 million i året.<br />
Egenandelen er på kun 15 til 20 %. 3<br />
Husbankens rolle<br />
Kommunene får nå 647 000,- i tilskudd for<br />
hver nye sykehjemsplass de bygger. Husbanken<br />
forvalter investeringstilskuddet og stiller tre<br />
krav for å skape et demensvennlig bomiljø; (1)<br />
små bogrupper (6-8 personer), (2) fellesareal/<br />
aktivitetsrom, (3) tilgang til utearealer. 4<br />
Viktigst er kravet om mindre bogrupper, ut fra<br />
den rådende oppf<strong>at</strong>ning om <strong>at</strong> demensrammede<br />
har det <strong>best</strong> i små og skjermede bomiljøer,<br />
den såkalte «Smått er godt»-modellen.<br />
De lange innestengte korridorene og<br />
sterile sykehusliknende omgivelsene skal<br />
erst<strong>at</strong>tes med et trivelig bomiljø tilpasset<br />
demensrammedes spesielle behov.<br />
«Små sykehjemsavdelinger og<br />
bokollektiv med aktivitetsrom og<br />
utgang til hagen er bedre enn gammeldagse<br />
sykehjem med store avdelinger<br />
i flere etasjer og dør ut i en lang<br />
korridor»<br />
St<strong>at</strong>sråden i Helse- og Omsorgsdepartementet,<br />
Demens og fysisk bomiljø<br />
Demens er en dødelig aldersrel<strong>at</strong>ert<br />
hjernesykdom, som gir kognitiv svikt med tap<br />
av mental funksjonsevne på en rekke områder;<br />
2008<br />
hukommelse, ferdigheter, orienteringsevne, evnen<br />
til å lære og forstå, språk. Daglige gjøremål som<br />
m<strong>at</strong>laging, hygiene, stell, innkjøp, finne veien blir<br />
gjerne vanskelig. Gradvis blir man avhengig av<br />
andre for å klare seg i det daglige.<br />
Personer med demens blir fort utrygge og<br />
Innledning<br />
stresses lett av ulike stimuli, for eksempel lyd,
Innledning<br />
lys, mange mennesker og om det er mye som<br />
skjer. Trygge, rolige og forutsigelige omgivelser<br />
er derfor helt sentralt.<br />
Et bomiljø for demensrammede må tilpasses<br />
deres særskilte behov knyttet til kognitiv svikt.<br />
Noen må passes på og mange er «vandrere»<br />
som kan gå langt avgårde uten å finne veien<br />
tilbake. Samtidig bør bomiljøet ha kvaliteter<br />
som de fleste tar for gitt; fri bevegelse ute og<br />
inne, lage seg m<strong>at</strong>, trekke seg tilbake, søke<br />
fellesskap, dra på café. For noen vil slike<br />
aktiviteter kreve assistanse. Har fellesskapet<br />
milder til å betale for det? Kan personer med<br />
demens gis mulighet til å være mer frie og<br />
aktive, for eksempel gjennom inns<strong>at</strong>s fra<br />
frivillige, pårørende, skoleungdom m.fl.?<br />
Tekniske løsninger kan bidra til å avlaste<br />
pleie- og tilsynsbehovet samt å forenkle de<br />
demensrammedes hverdag. For eksempel kan<br />
alarmer sendes til personalet ved hendelser<br />
som; fall, inkontinens, forl<strong>at</strong>er sengen om<br />
n<strong>at</strong>ten, gått utenfor «sikkert område» m.v.<br />
MÅLSETTING OG MÅLGRUPPE<br />
I denne oppgaven vil jeg se på bomiljøer for<br />
eldre med demens som ikke kan bo <strong>hjemme</strong><br />
lenger og som trenger tilsyn hele døgnet. Jeg vil<br />
undersøke hvordan man kan skape en god bo-<br />
og pleieomgivelse for denne gruppen som gir<br />
trivsel og velvære i hverdagen. Et ivaretagend e<br />
miljø som skaper gode opplevelser her og nå. En<br />
trygg og inspirerende <strong>at</strong>mosfære, som innbyr<br />
til bevegelse og aktivitet. Et sted som venner og<br />
pårørende har lyst å besøke og hvor de kan gjøre<br />
ting sammen. Et sted med tilgang til n<strong>at</strong>uren,<br />
årstidene, sol, vær, vind og frisk luft. Et sted<br />
der eldre med demens kan trives og leve med<br />
verdighet de siste årene av livet.<br />
Fokus vil være på et demenstilrettelagt botilbud<br />
med såkalt «heldøgns tilsyn». Dette er et<br />
kommunalt lovpålagt omsorgstilbud som er<br />
behovsprøvd gjennom lege. Husbanken gir<br />
investeringstilskudd til to slike boformer; i<br />
sykehjem eller bokollektiv i omsorgsbolig <strong>–</strong><br />
begge i form av små enheter med få beboere.<br />
Jeg har valgt å fokusere på sykehjem, såkalt<br />
«skjermet enhet». Potensialet for et godt pleie-<br />
og botilbud synes størst i denne modellen, med<br />
delt husholdning, mulighet for rikere fellestilbud<br />
og tilgang på fagkompetanse. «Skjermet enhet»<br />
er hjemlet for 4-12 beboere, men jeg vil forholde<br />
meg fritt i forhold til dette kravet. 5<br />
Målgruppen vil ikke omf<strong>at</strong>te personer med store<br />
<strong>at</strong>ferdsproblemer eller store psykiske problemer.<br />
Disse har ofte eget tilbud gjennom «forsterket<br />
skjermet enhet» i kommunene. Jeg vil heller<br />
ikke se på yngre med demens. De har et raskere<br />
sykdomsforløp og vil trolig heller ikke føle seg<br />
<strong>hjemme</strong> blant eldre.<br />
PROBLEMSTILLING<br />
«Hvordan kan man skape et fysisk<br />
bomiljø som bidrar til økt livskvalitet<br />
for personer med demens med behov<br />
for heldøgns pleie?»<br />
BEGREPER<br />
Jeg vil bruke ordet pleiehjem istedenfor<br />
sykehjem, fordi dette gir bedre assosiasjoner.<br />
Betegnelsen «pleiere» inkluderer alle som<br />
har med den daglige pleie å gjøre i pleiehjem;<br />
sykepleiere, helsefagarbeidere, vernepleiere<br />
og ufaglærte.<br />
5. Se «Forskrift for sykehjem og boform for heldøgns<br />
omsorg og pleie» (HOD, 1988).<br />
9
Verdighet<br />
«La ikke mennesker måtte beskytte sin<br />
verdighet. La deres verdighet beskytte<br />
dem»<br />
10<br />
R. W. Emerson<br />
Verdighet 6 kan være et vanskelig begrep å<br />
definere, for de fleste er det noe usynlig og<br />
språkløst. Det er først når livet blir marginalisert<br />
og basale forventninger til behandling eller<br />
livsvilkår <strong>at</strong> spørsmål vedrørende verdighet<br />
blir aktuelle. Verdighet har å gjøre med<br />
grunnleggende menneskelige rettigheter og<br />
forutsetninger for anstendige livsforhold.<br />
Professor Stein Husebø sier; «Den uten tvil<br />
største gruppen marginaliserte i vårt rike<br />
land er de gamle. Når aldring møter sykdom<br />
og kognitiv svikt. Når stolte mennesker som<br />
snart har hele livet bak seg, ikke lenger kan<br />
klare seg selv, treffe egne valg eller forsvare<br />
sin verdighet...Det er et paradoks <strong>at</strong> aldri har<br />
samfunnet brukt så mye ressurser på pleie<br />
og omsorg for gamle. Aldri har ensomhet,<br />
omsorgssvikt og krenkelse av verdighet hos<br />
gamle vært så omf<strong>at</strong>tende...En hovedløsning<br />
må være frivillig inns<strong>at</strong>s, hvor vi i praksis viser<br />
<strong>at</strong> vi bryr oss».<br />
«Det onde, er fraværet av det gode»<br />
Livskvalitet, velvære og trivsel<br />
Leo Tolstoj<br />
Disse begrepene er overlappende og vil bli brukt<br />
om hverandre. Når man opplever velvære trives<br />
man, og da har man høy livskvalitet. Livskvalitet<br />
har med menneskelige behov å gjøre. Personlighet<br />
og interesser er viktige for å skape velvære<br />
for en gitt person, men det er også universelle<br />
menneskelige behov knyttet til velvære.<br />
MIN MOTIVASJON<br />
Blant de prosjektene jeg har likt <strong>best</strong> på<br />
<strong>Kunsthøgskolen</strong> i <strong>Bergen</strong> har vært hvor vi<br />
har kunnet tenke nytt i forhold til etablerte<br />
institusjoner, som skole, kulturhus, sykehus<br />
m.v. I mitt tidligere yrke som systemutvikler<br />
jobbet jeg mye med kartlegging av brukerbehov<br />
for å lage d<strong>at</strong>aløsninger basert på disse. Jeg<br />
håper å kunne dra nytte av denne erfaringen<br />
i prosjektet for å skape gode løsninger på<br />
behovene som avdekkes.<br />
Oppgaven oppleves samfunnsnyttig og personlig<br />
ville det gi en god følelse om jeg kunne bidra til å<br />
skape gode bomiljøer for eldre på pleiehjem.<br />
PLAN FOR PROSJEKTET<br />
Jeg vil først sette meg inn i problemområdet<br />
gjennom ulike undersøkelser (kapittel 2).<br />
Basert på analyse og opparbeidet innsikt vil<br />
jeg sette opp hvilke kriterier en god løsning bør<br />
tilfredsstille (kapittel 3). Gjennom det praktiske<br />
prosjektet vil jeg så utarbeide utvalgte deler av<br />
en løsning som tilfredsstiller disse kriteriene<br />
(kapittel 4). Tilslutt vil jeg vurdere løsningen<br />
i forhold til problemstillingen og kriteriene<br />
(kapittel 5).<br />
Innledning<br />
6. Informasjonen her er hentet fra Stein og Bettina<br />
Husebø (2009) sin kronikk «Verdighet» i <strong>Bergen</strong>s<br />
Tidende 25/8-2009.
UNDERSØKELSER & ANALYSE 14<br />
METODE 14<br />
DEMENS = SYKDOM 14<br />
PSYKOSOSIALT MILJØ 19<br />
«SYKEHJEM VED BERGEN» 21<br />
RETTIGHETER OG BEHOV 28<br />
LØSNINGER FRA ANDRE PLEIEHJEM 31<br />
SONJATUN <strong>–</strong> TROMS 31<br />
MARJORIE DOYLE ROCKWELL CENTER 35<br />
TILRETTELAGT BOMILJØ 52<br />
BEMANNING OG KOMMUNALE TILBUD 52<br />
FRIVILLIGE OG FAMILIE 56<br />
HJEM VS. INSTITUSJON 57<br />
MILJØPSYKOLOGI 58<br />
HAGE OG FRILUFT 63<br />
UNIVERSELL UTFORMING 65<br />
DAGSLYS OG SOLLYS 68<br />
BELYSNING 70<br />
FARGER OG KONTRASTER 70<br />
LYDMILJØ 74<br />
GULV 75<br />
MØBLER OG INNREDNING 77<br />
RETNINGSLINJER 81<br />
OPPSUMMERING 84<br />
OVERORDNEDE VALG 86<br />
I undersøkelsesfasen har jeg besøkt<br />
pleiehjem i inn- og utland, snakket med<br />
fagfolk og lest for å finne ut hva som bidrar<br />
til trivsel for demensrammede på pleiehjem.
UNDERSØKELSER &<br />
ANALYSE<br />
Målet med undersøkelsene er å få innsikt og<br />
forståelse slik <strong>at</strong> jeg kan skape en god løsning<br />
på brukernes behov.<br />
METODE<br />
Jeg valgte å bruke kvalit<strong>at</strong>iv metode. Et<br />
grunnleggende problem er <strong>at</strong> personer med<br />
demens i liten grad er stand til å artikulere sine<br />
ønsker. Behov er derfor innhentet fra andre<br />
kilder enn hovedbrukerne. Fokusert har vært<br />
på å besøke pleiehjem og snakke med pleiere,<br />
<strong>best</strong>yrere, leger, forskere og andre fagfolk.<br />
Gjennom deltakende observasjon har jeg prøvd<br />
å forstå hvordan demensrammede i heldøgns<br />
tilsyn lever og har det. Jeg har også hentet<br />
kunnskap fra forskning, bøker og andre skriftlige<br />
kilder.<br />
DEMENS = SYKDOM<br />
Boken «The Simplicity of Dementia» er<br />
skrevet av den nederlandske psykogerontologen<br />
Huub Buijssen (1999). Hans far hadde<br />
demens og han mener vi bedre kan forstå og<br />
interagere med personen med demens gjennom<br />
«de to lovene for demens». Jeg vil gjengi<br />
14<br />
hovedpunktene fra boken.<br />
Inntil for kort tid siden trodde man personer<br />
med demens var håpløse tilfeller, <strong>at</strong> de var<br />
gale, og <strong>at</strong> senilitet var en mental sykdom. Det<br />
er forts<strong>at</strong>t sosialt stigma knyttet til demens<br />
og den alminnelige forståelsen av demens er<br />
begrenset. Forskningsmessig vet man <strong>at</strong> det<br />
er hjernecellene som blir syke, de svinner hen,<br />
mister forbindelser og dør. Etter 10 år kan så<br />
mye som 40 % av hjernemassen være <strong>borte</strong>.<br />
Hjernen skades gradvis, og man får problemer<br />
på de fleste livsområder; kommunikasjon,<br />
evnen til å klare seg selv, endringer i humør og<br />
oppførsel. Tilslutt trenger man hjelp til alt og alt<br />
man har lært er <strong>borte</strong>.<br />
Det er mange typer demens. Alzheimers<br />
(50 %) og vaskulær demens (15 %) eller<br />
kombinasjoner av disse (15 %) utgjør de største<br />
gruppene. Vaskulær demens skyldes slag.<br />
Årsaken til demens er ukjent, og det finnes<br />
ingen behandling mot sykdommen. Genetiske<br />
faktorer knyttet til aldring må spille inn, fordi<br />
så mange som 1 av 5 over 85 får demens. Ulike<br />
faktorer er vist å ha innvirkning; arv, virus,<br />
stress, røyking, hodetraume, B12-mangel og<br />
høyt blodtrykk.<br />
Den første loven - mister evnen til å huske<br />
Hukommelsestap er alltid sentralt i<br />
demens. Overføringen av inntrykk mellom<br />
korttidsminnet og langtidsminnet brytes<br />
nesten helt. Dermed blir den nære fortid et<br />
sort hull, han kan ikke huske det han opplevde<br />
for 30 sekunder siden. Dette er en enorm<br />
funksjonshemming og det meste av det vi tar<br />
for gitt blir vanskelig. De nærmeste synes han<br />
begynner å oppføre seg uforståelig; gjentar<br />
samme spørsmål hele tiden, husker ikke nylige<br />
hendelser eller personer.<br />
Det er vanskelig å forestille seg hvordan det<br />
oppleves å miste hukommelsen. Alt «glipper»,<br />
og verden oppleves som ny og ukjent hvert<br />
30. sekund. Øyeblikket gjelder. Allikevel, selv<br />
om man ikke husker fakta og hendelser så vil<br />
følelser og stemninger sitte i lenger. 1<br />
Typisk i første fase er <strong>at</strong> man mister tid- og<br />
stedsorientering. Han går seg vill fordi han<br />
ikke husker orienteringspunkter. Han spør<br />
hva klokken er, hvilken dag det er, leter stadig<br />
etter tingene sine. Innlæring av ny kunnskap er<br />
stort sett umulig, selv om noe kan feste seg ved<br />
mange repetisjoner.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1. Kilde er Penelope Garner, som står bak SPECALmetoden.<br />
Se specal.co.uk.
Undersøkelser & Analyser<br />
Planlegging blir vanskelig siden han glemmer<br />
sine intensjoner, og dermed forsvinner også<br />
fremtiden. Han blir passiv og prøver å unngå<br />
nye situasjoner for å slippe skam og nye<br />
nederlag. Han klarer stadig mindre og blir<br />
gradvis mer avhengig. Snart slipper han ikke<br />
sin ledsager av syne. Klyngende adferd er<br />
krevende for pleiere og pårørende, men personen<br />
med demens føler han har gått seg bort, han<br />
er forvirret og forstår ikke hva som skjer med<br />
ham. Derfor trenger han en som har oversikt<br />
og kan lese kartet. Aktivisering kan motvirke<br />
klyngende adferd.<br />
Den andre loven - tidligere minner spises opp<br />
I den første fasen vil han forts<strong>at</strong>t huske<br />
tidligere hendelser i livet meget godt,<br />
men etterhvert vil sykdommen også<br />
angripe langtidsminnet. Først forsvinner<br />
de siste «opptakene», de fra rett før han<br />
fikk sykdommen. Så spises minnene opp<br />
kronologisk mot fødselen. I siste fase er det<br />
kun tidlig barndom som huskes. Viktige<br />
hendelser med stor emosjonalitet beholdes<br />
lengst.<br />
Han glemmer kanskje <strong>at</strong> han er pensjonert<br />
og prøver forts<strong>at</strong>t å gå på jobb. Hans eget hus<br />
oppleves ikke som hans og han vil hele tiden<br />
«hjem». Skikkelser fra tidligere i livet bringes<br />
til live, for eksempel foreldrene. Han lever i<br />
fortiden, men tror det er nåtid. Gapet mellom<br />
hans verden og de andres verden skaper store<br />
frustrasjoner og uoverkommelige utfordringer.<br />
«Hvor er jeg? Hvor er barna mine? Hvem er du?<br />
Jeg vil hjem.» Mange prøver å realitetsorientere<br />
personen med demens, men interaksjonen går<br />
oftest enklere om han får leve i «sin tid».<br />
Etterhvert som språket forsvinner blir han<br />
mer sensitiv på <strong>at</strong>mosfæren rundt seg, på<br />
kroppsspråk, ansiktsuttrykk, stemme og<br />
holdning. Han er nå avhengig av pleierne. Vil<br />
Demens kan skape<br />
engstelse og forvirring.<br />
de ham vel? I så fall kan han slappe av. Om<br />
han ikke stoler på dem, kommer engstelsen.<br />
Mistenksomhet er vanlig.<br />
Sansene mottar, som alltid, informasjon, men<br />
prosesseringen går mye saktere og evnen til å<br />
forstå reduseres. Tankeevnen svekkes i forhold<br />
til å resonnere logisk og til å løse problemer.<br />
Dette skaper en tendens til tilbaketrekning,<br />
hvor man søker tilflukt i seg selv, lukker<br />
øynene, døser og sover store deler av dagen.<br />
Ferdigheter forsvinner; lage kaffe, slå på tv<br />
m.m. Etterhvert trenger han hjelp til det meste;<br />
15
innkjøp, lage m<strong>at</strong>, velge klær, kle på seg,<br />
vaske seg og gå på toalettet. Senere vil han bli<br />
inkontinent; først urin, så avføring. Han vil bli<br />
mer og mer som et barn. Tillærte ferdigheter<br />
går i glemmeboken, for eksempel riktig<br />
oppførsel. Han søler m<strong>at</strong>, spiser med fingrene,<br />
krangler og urinerer hvor det passer seg.<br />
Et dram<strong>at</strong>isk øyeblikk er når han ikke husker<br />
sin egen partner, og deretter heller ikke sine<br />
egne barn. Så vil han heller ikke gjenkjenne<br />
seg selv i speilet; «der er min far».<br />
Sykdommen rammer ulikt. Personligheten kan<br />
16<br />
Demens har<br />
konsekvenser for<br />
selvfølelse, mestring<br />
og identitet.<br />
endres til det verre eller til det bedre. Noen blir<br />
milde, trivelige og får færre skarpe kanter. Tidligere<br />
karaktertrekk intensiveres. Kvinner preges gjerne<br />
av omsorg, mens menn kan bli mer aggressive.<br />
Noen kan føle seg tilfreds i en varm <strong>at</strong>mosfære,<br />
mens andre preges mer av angst og uro.<br />
Hukommelse skaper oss og gir identitet, men<br />
gradvis mister den demensrammede seg<br />
selv og sin trygge virkelighet. De uforståelige<br />
forandringene i ham vekker uro og forvirring.<br />
Han kjenner frykten for forfall, hjelpeløshet<br />
og avhengighet. Det han prøver å få til går<br />
på tverke. Alt går i mot ham. Aggresjon er en<br />
normal reaksjon, et sunt forsøk på å gjenvinne<br />
kontroll over livet.<br />
Kommunikasjon og kontakt<br />
Språket vil også gradvis forsvinne. Han<br />
begynner å lete etter ord. Det blir vanskelig å<br />
uttrykke ideer, behov og følelser. Han mister<br />
tråden i samtaler fordi starten av setningen er<br />
allerede glemt. Etter hvert faller han utenfor<br />
sosialt og blir dermed fort en «ikke-person»<br />
i Kitwood sin språkbruk - en person som<br />
ikke lenger «regnes med» på samme måte<br />
(Kitwood, 1997). Tapet av sosiale st<strong>at</strong>us og<br />
respekt bidrar til isolasjon og ensomhet. I<br />
følge psykogerontolog Lise Næss er depresjon<br />
en hoveddiagnose hos personer med demens<br />
i sykehjem. De har tapt så mye; jobb, helse,<br />
partner, <strong>hjemme</strong>t, seg selv, sine evner. Å være<br />
aktiv, deltakende og gjøre andre ting er til god<br />
hjelp mot depresjon, i tillegg til kontakt.<br />
Man bør heller ikke motsi eller korrigere, de<br />
«lever» gjerne i en annen tid og virkelighet.<br />
Spørsmål om nylige hendelser er bortkastet<br />
og gir nederlagsfølelse. Samtaler bør kobles til<br />
personens livshistorie og interesser, på ting som<br />
vekker glede og gode minner.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Vandring er et vanlig problem. De forsvinner ut av
Undersøkelser & Analyser<br />
huset, og noen går helt til de er utm<strong>at</strong>tet. Mange<br />
søker et annet sted, for dette er ikke «<strong>hjemme</strong>».<br />
Demensrammede får ofte en energi som de må få<br />
utløp for. Noen blir også meget rastløse, kanskje<br />
pga. indre uro og engstelse. Gjennom trim og<br />
bevegelse kan de få brent av energi og frigjøre uro<br />
og anspenthet.<br />
N<strong>at</strong>tlig aktivitet er et annet problem. Mange<br />
med demens er oppe om n<strong>at</strong>ten, går ut av sengen,<br />
vandrer rundt i huset. Det kan skyldes <strong>at</strong> de ikke<br />
vet <strong>at</strong> det er n<strong>at</strong>t. En hverdag preget av søvn,<br />
døsing og inaktivitet vil gi overskudd om n<strong>at</strong>ten.<br />
Buijssen anbefaler derfor en aktiv hverdag med<br />
faste vekke- og leggetider.<br />
Det anbefales et enkelt og ryddig miljø og en<br />
oversiktlig omgivelse hvor han kan ta inn alt i et<br />
blikk og se det som er viktig for ham. Et miljø med<br />
for mye som skjer er mentalt krevende og skaper<br />
forvirring og uro, gjerne forsinket. Hverdagene<br />
bør ha en lik og strukturert rutine.<br />
Aktivitet<br />
Mennesker med demens tar ikke initi<strong>at</strong>iv selv,<br />
2. Prosessering kan ta opptil 5 ganger så lang tid ved<br />
demens.<br />
det er mentalt for krevende. De er heller ikke<br />
lette å aktivisere; svekket konsentrasjonsevne,<br />
vanskelig for å forstå instrukser, forstår ikke hva<br />
som skjer, mistet mange ferdigheter.<br />
Det er allikevel viktig <strong>at</strong> de føler mestring. Det<br />
styrker selvfølelsen og gir følelse av kontroll<br />
på livet. Aktivitet skaper også en arena for<br />
fellesskap, kontakt, glede og stimuli. De svinner<br />
ikke hen i passivitet, søvn og tilbaketrekning.<br />
Buijssen gir følgende råd for å holde personen<br />
engasjert og aktiv. Pleierne må ta initi<strong>at</strong>iv og<br />
sørge for <strong>at</strong> aktiviteter legges til tider på dagen<br />
Verden er som ny<br />
hvert 30 sekund. Nye<br />
inntrykk lagres ikke i<br />
langtidsminnet.<br />
hvor de har mest energi og våkenhet. Fokus bør<br />
være på det de kan få til, ikke på result<strong>at</strong>. Gjøre<br />
ting de liker å gjøre. Ha varierte aktiviteter pga.<br />
dårlig konsentrasjonsevn. Ha minst mulig støy<br />
og distraksjon. Om noen blir rastløse så bør man<br />
stoppe og ta en pause. Hans råd er; gjør ting<br />
sammen, gi dem tid og ikke overta. 2<br />
Buijssen nevner endel aktiviteter for de med<br />
demens. Husholdning: vaske, vanne, brette klær,<br />
dekke på, tørke støv. Hagen: plante, luke, vanne,<br />
plukke blomster, klippe gress. Håndverk: sy, lage<br />
mønster og collage. Musikk: spille favorittsanger,<br />
synge, dra på konsert. Minner: se på bilder,<br />
17
18<br />
se filmer. Fritid: gå, biltur, danse, trim på stol,<br />
lydbok, puslespill. Diverse: «people w<strong>at</strong>ching»,<br />
dra på pub og ta en øl med familien, kjæledyr.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1 3<br />
2<br />
1.En omgivelse<br />
med særpreg og<br />
kjennemerker letter<br />
orienteringsevnen. Her<br />
fra Boller Slot.<br />
2. Et bomiljø med<br />
«hjemlige» virkemidler<br />
uten institusjonspreg.<br />
Boller Slot i Danmark.<br />
3. Varmt og<br />
menneskelig miljø på<br />
Pleie<strong>hjemme</strong>t Lotte i<br />
København.<br />
I forhold til en forvirret og engstelig indre<br />
verden, vil et enkelt, lett-forståelig og trygt<br />
miljø kunne virke beroligende og samlende.<br />
Det å kunne se andre og være sammen med<br />
andre motvirker ensomhet og depresjon,<br />
og omgivelsen bør være inkluderende og<br />
tilrettelegges for samvær og kontakt. Små og
Undersøkelser & Analyser<br />
skjermede oppholdssteder vil redusere stress i<br />
forhold til støy og <strong>at</strong> det skjer for mye.<br />
«Out of sight out of mind»<br />
Om man kunne gjøre «alt» som er relevant<br />
synlig ville en person med demens kunne<br />
fungert bedre. Et oversiktlig miljø hvor tilbud<br />
og funksjoner er tilgjengelige for synssansen er<br />
derfor viktig. Dette ville bidra til å kompensere<br />
for manglende hukommelse. Det er også viktig<br />
å gi særpreg til ulike steder i omgivelsen slik <strong>at</strong><br />
de lettere kan gjenkjennes.<br />
Det blir viktig å tilrettelegge for aktiviteter<br />
for å motvirke depresjon og soving på dagtid.<br />
Gjennom fellesaktiviteter får man samtidig<br />
en arena for sosial kontakt og fellesskap.<br />
Omgivelsen må også gi mulighet for fysisk<br />
aktivitet, for dem som har behov for å brenne av<br />
energi. Jeg tenker meg en innendørs vandreløype<br />
hvor de kan «gå og gå» uten å møte stengsler.<br />
Ulike rom og tilbud underveis som «fanger»<br />
beboeren vil gi variasjon og opplevelser.<br />
Det er vanlig praksis <strong>at</strong> beboere selv innreder<br />
sine rom. Her kan de ha kjente og kjære ting,<br />
bilder av familie og seg selv. Dette frisker opp<br />
hukommelsen og gir identitet. Et gjenkjennelig<br />
bomiljø spiller på hans gjenværende<br />
hukommelse og kan bedre funksjonsevnen og<br />
fremme trivsel.<br />
Det kan være verre å få fellesområdene i<br />
et større bomiljø til å likne et hjem med<br />
fellesrom og servicefunksjoner. Her må<br />
behovet for oversiktlighet og enkel orientering<br />
prioriteres. En mulighet er å spille på andre<br />
deler av deres erfaringsbakgrunn, for<br />
eksempel ved å benytte metaforen «hotell»,<br />
som også vil være gjenkjennelige for de<br />
fleste. Personer med demens anerkjenner<br />
ofte ikke pleie<strong>hjemme</strong>t som sitt hjem, og vil<br />
bort derifra. Penelope Garner (James, 2008)<br />
anbefaler skape illusjonen om <strong>at</strong> de bor på et<br />
hotell. Et hotell-liknende miljø vil nok uansett<br />
oppleves mer alminnelig enn mange typiske<br />
institusjonspregede sykehjemsmiljøer.<br />
PSYKOSOSIALT MILJØ<br />
Man antar <strong>at</strong> emosjonelle ressurser bevares<br />
langt ut i sykdomsforløpet, siden disse senterne<br />
sitter dypest i hjernen. Mennesker med demens<br />
oppf<strong>at</strong>ter stemning og ansiktsuttrykk og<br />
merker godt hvordan andre møter dem og om<br />
de blir behandlet med vennlighet og respekt.<br />
Holdningene i pleiemiljøet er derfor av stor<br />
viktighet når det gjelder trivsel. Pleie<strong>hjemme</strong>t<br />
Lotte i København viser hvor mye respekt og<br />
involvering betyr. Her lever personalet ute blant<br />
beboerne <strong>–</strong> alle er en stor familie.<br />
Professor og psykolog ved Bradford universitet<br />
i England, Tom Kitwood, utviklet pleiefilosofien<br />
«Person Centered Care» (PCC), hvor målet er å<br />
møte de grunnleggende menneskelige behovene<br />
for Kjærlighet, Identitet, Velvære, Inkludering,<br />
Tilknytning og Sysselsetting (Kitwood, 1997).<br />
Kitwood observerte pleiemiljøer som<br />
depersonaliserte, dehumaniserte og<br />
ugyldiggjorde sine beboere. Han utviklet fire<br />
sentrale prinsipper for pleie; (1) Verdsett hele<br />
personen, (2) Behandle beboerne som individer,<br />
(3) Se verden fra personens perspektiv, (4) Skap<br />
et positivt sosialt miljø hvor personen kan<br />
erfare velvære. Han mente <strong>at</strong> det psykososiale<br />
miljø må påvirkes slik <strong>at</strong> det er mest<br />
hensiktsmessig for mennesket med demens.<br />
De grunnleggende psykologiske behov hos<br />
mennesker med demens er i følge Kitwood:<br />
• å få trøst i form av ømhet og nærhet og å få<br />
lindring av smerte, engstelse og sorg.<br />
19
• å føle seg trygg og beroliget, ved det å være<br />
nær et annet menneske.<br />
• å knytte forbindelse, som gjør <strong>at</strong> man føler<br />
seg sikker.<br />
• å ha tilgang til et menneske med oversikt, når<br />
verden blir kaotisk for personen med demens.<br />
• å føle tilhørighet til en gruppe og være del av<br />
en større sammenheng.<br />
• å ha en meningsfull beskjeftigelse, hvor han kan<br />
bruke ressurser og krefter fra egen livshistorie.<br />
• å ha en identitet, dvs. å vite hvem han er og å<br />
kunne formidle sin livshistorie.<br />
Når disse behovene blir dekket over lenger<br />
tid skapes en trygghet som gjør det mulig for<br />
personen med demens å beholde sine ressurser<br />
over tid og å opparbeide selvtillit slik <strong>at</strong> han<br />
våger å leve som et sosialt vesen og inngå i<br />
livsbekreftende relasjoner.<br />
Demensomsorgen skal også sikre et trygt og<br />
godt miljø, slik <strong>at</strong> personen får størst mulig<br />
utbytte af sine ressurser og trives som sosialt<br />
vesen. Her mener Kitwood <strong>at</strong> følgende må<br />
ivaretas:<br />
20<br />
• At utgangspunktet alltid er personens ønsker<br />
og behov.<br />
• At personens ferdigheter, kunnskap og<br />
initi<strong>at</strong>iv alltid tas i bruk.<br />
• At personen får mulighet til å gjøre det han<br />
gjerne selv vil.<br />
• At personen gis mulighet til spontanitet og<br />
selvuttrykkelse.<br />
• At personen får sanselige opplevelser.<br />
• At personen opplever høydepunkter i hverdagen.<br />
Grunnleggende<br />
menneskelige behov<br />
for nærhet, respekt og<br />
tilhørighet må dekkes<br />
for å skape trygghet og<br />
trivsel.<br />
• At personen får mulighet til å slappe af.<br />
Hva bør gjøres?<br />
En god pleiekultur med nærværende og<br />
emp<strong>at</strong>iske medarbeidere som behandler de<br />
eldre med respekt er nok tross alt den viktigste<br />
faktoren for å skape velvære og trivsel.<br />
Allikevel, hvilke konsekvenser har Kitwoods<br />
teorier for det fysiske bomiljøet?<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Han gir faktisk en del føringer på dette<br />
selv om han primært er oppt<strong>at</strong>t av det<br />
psykososiale miljø. Særlig vektlegger han
Undersøkelser & Analyser<br />
respekten for individets ønsker og livshistorie<br />
slik <strong>at</strong> beboerne får drive med det de kan,<br />
ønsker og liker. Nærhet til andre, trygghet og<br />
tilhørighet til en gruppe kan også understøttes<br />
gjennom organiseringen av det fysiske miljø.<br />
Identitetsfremmende elementer som påminner<br />
om hvem man er og ens egen livshistorie<br />
kan også gis plass i miljøet. Ikke minst<br />
synes det viktig å tilrettelegge for ulike typer<br />
meningsfulle gjøremål, med valgfrihet ut fra<br />
evner og interesser. Personalet må ta rollen som<br />
støttespillere som hjelper beboerne til deltakelse<br />
og mestring ut fra deres ressurser og behov.<br />
Når det gjelder spontanitet og selvuttrykkelse<br />
(musikkterapi, dans); stimulering av sanser<br />
(være ute, bevegelse, musikk); høydepunkter i<br />
dagen (kaffekos, kjæledyr, frisør); avslapning<br />
og rekreasjon (spa, film) - så kan alt dette<br />
tilrettelegges for i det fysiske miljø.<br />
«SYKEHJEM VED BERGEN»<br />
Jeg har besøkt over 20 pleiehjem i Norge,<br />
Danmark, Finland og USA. De fleste har vært<br />
korte besøk med omvisning og samtaler med<br />
ledere og ans<strong>at</strong>te. Noen steder har jeg oppholdt<br />
meg lenger for «deltakende observasjon». Etter<br />
hvert danner man seg raskt et inntrykk av<br />
hvordan folk har det på stedene man besøker.<br />
Typisk planløsning<br />
for pleiehjemsbyggeri<br />
i Norge. Ingen<br />
vandresløyfe. Lukkede<br />
korridorer. Få<br />
oppholdssteder.<br />
To av stedene var særlig retningsgivende<br />
for prosjektet. Disse vil jeg beskrive i detalj.<br />
I tillegg vil jeg utfylle med funn fra andre<br />
institusjoner. Fotografering av beboere forfra er<br />
ikke lov uten samtykke, og mye kan derfor ikke<br />
dokumenteres visuelt.<br />
Jeg besøkte et sykehjem i <strong>Bergen</strong> i fjor påske og<br />
oppholdt meg der nesten en hel dag. 4<br />
Det er åtte beboere her. Alle har demens,<br />
og alle er kvinner. Planløsningen har to<br />
fellesrom i midten <strong>–</strong> «stuen» og kombinert<br />
kjøkken/spisesal (se figur). På hver side<br />
av fellesrommene ligger beboerrommene.<br />
Kontoret er plassert ved siden av kjøkkenet.<br />
Lager/skyllerom/vaskerom/toalett ligger nede<br />
ved inngangen. Alt er forbundet med en lang<br />
korridor.<br />
Dagen på pleie<strong>hjemme</strong>t<br />
Jeg sitter inne på kjøkkenet under frokosten. To<br />
trenger hjelp til m<strong>at</strong>ing. Noen virker litt brydd og<br />
4. Navnet på stedet er ikke oppgitt av<br />
personvernhensyn.<br />
21
ser nedover genseren sin for å se om de har sølt.<br />
Jeg sitter på stuen under de andre måltidene.<br />
Det virker ikke som om noen har blitt venner<br />
her. Beboerne snakker ikke sammen, de sitter<br />
og ser tause på hverandre over stuebordet. En<br />
fornem gammel bergensdame irriterer seg over<br />
<strong>at</strong> en annen drar en stuestol inn på kjøkkenet,<br />
og hun sørger for å få den tilbake der den hører<br />
<strong>hjemme</strong>. En dame er språkløs, men hun er<br />
veldig tilstede og får med seg alt som skjer. En<br />
annen har psykiske problemer. Hun sitter mye<br />
for seg selv når hun er i stuen og går ofte inn på<br />
rommet sitt.<br />
22<br />
1. Lang korridorer med<br />
institusjonspreget<br />
og sterilt uttrykk.<br />
Forkskriftskrav gir<br />
mange fremmede<br />
elementer.<br />
2. Dør til hagen i<br />
enden av korridoren.<br />
Stengt og dekket med<br />
folie.<br />
3. Medisinering er<br />
vanlig ved rastløshet,<br />
uro og depresjoner -<br />
såkalt problemadferd.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1 3<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
«Astrid» (87) er litt gretten og treg tidlig på<br />
dagen, men utover ettermiddag begynner hun å<br />
livne til. Mens jeg er i korridoren og tar bilder,<br />
kommer hun gående og tar hånden min. Vi<br />
går frem og tilbake i korridoren mange ganger.<br />
Flere ganger stopper hun og ser opp på meg<br />
(hun er liten og krokrygget) og sier med et smil;<br />
«Fint eg traff deg». Det er dører i hver ende av<br />
korridoren, men begge er stengt. Vi går frem<br />
og tilbake i korridoren kanskje 10 ganger. Hver<br />
gang vi kommer til en av dørene, ser hun først<br />
på meg, så på håndtaket - jeg tar så i håndtaket,<br />
men døren er stengt. Hun vil tydeligvis ut.<br />
Det er heller ikke mulig å se ut, glassfeltene<br />
på døren er dekket med ugjennomsiktig folie.<br />
Trolig for å gi folk mindre trang til å gå ut.<br />
Denne opplevelsen gjør inntrykk. Jeg tenker<br />
<strong>at</strong> det er altfor begrenset og innestengt her.<br />
Det trengs større og friere arealer å bevege seg<br />
på med god utsikt til omgivelsene. Det finnes<br />
mange med demens som Astrid, som er friske<br />
kroppslig sett og med stort vandrebehov.<br />
En dame er veldig urolig og rastløs. Hun går<br />
personalet på nervene, følger etter dem, maser<br />
og stiller urolige spørsmål hele tiden; «Det<br />
er ikke her jeg bor» «Jeg skal snart hjem»,<br />
«Kommer ikke søstra mi snart?». Det er<br />
vondt å se hvor bekymret hun er. Hun skaper<br />
uro og misstemning. Jeg kjenner det i magen.<br />
Personalet sier <strong>at</strong> noen ganger står hun ved<br />
inngangsdøren og venter på dem klokka halv<br />
åtte når de kommer på jobb. Utpå dagen spør<br />
de om hun ikke vil ha noe for å roe seg litt. Hun<br />
får en tablett og går på rommet sitt og sover<br />
noen timer. Senere er hun roligere; synger noen<br />
sanger med en pleier og glemmer de engstelige<br />
spørsmålene for en stund. Hvordan kunne man<br />
beroliget henne og gitt gode forklaringer på hva<br />
hun gjorde her på et, for henne, helt ukjent sted.<br />
Man sitter rundt det store runde bordet i stuen<br />
stort sett hele dagen. Monotonien brytes av<br />
måltidene. Middagen er plastpakket og kommer<br />
ukesvis fra eksternt storkjøkken . Måltidet er<br />
fort unnagjort. Så er det tilbake på stuen. Det<br />
skjer ikke så mye i løpet av dagen. De tar heller<br />
ikke selv initi<strong>at</strong>iv til noe, annet enn kanskje<br />
å gå litt. Hva kan man egentlig ta seg til her?<br />
«Mens vi venter på Godot»…<br />
Pleierne er oppt<strong>at</strong>t med m<strong>at</strong>laging, husarbeid<br />
og stell. Innimellom setter de seg ned blant<br />
beboerne. Det spilles musikk. Det synges<br />
sanger. Men hva skal man snakke om? Og<br />
hva kan man gjøre sammen? Plutselig kaster<br />
noen en ballong inn i gruppen. Folk livner til,<br />
ballongen slås frem og tilbake over bordet.<br />
Overraskende stor treffsikkerhet og kjappe<br />
reflekser! Ingen var ute i hagen i løpet av dagen.<br />
Kanskje mangler pleierne tid, kanskje tenker<br />
ingen på det som en mulighet.<br />
Damen uten språk får besøk på ettermiddagen.<br />
De sitter i en sofagruppe nede ved vinduet.<br />
Stemningen blir bedre i hele gruppen. På<br />
kvelden tas en flaske portvin fram og det<br />
serveres kake. Det er rolig stemning og mørkt<br />
ute. Jeg sier takk for meg og drar hjemover.<br />
Inntrykk <strong>–</strong> fysisk bomiljø<br />
Innemiljøet er institusjonspreget. Grå linoleum<br />
på alle gulv for enkelt renhold. Tyngende og<br />
innestengte korridorer med lav takhøyde og<br />
lite dagslys. Ensformige veggfl<strong>at</strong>er i malt strie.<br />
Skarpe farger på lister og dører. Skilt og utstyr i<br />
fbm. <strong>bra</strong>nn- og rømningskrav.<br />
Spisesalen gir et rel<strong>at</strong>ivt sterilt og kjølig<br />
inntrykk i både vegg, tak og gulvfl<strong>at</strong>er <strong>–</strong> på<br />
tross av de påskefargede gardinene. Kjøkkenet<br />
er i samme rom som spisesalen. Kjøleskap og<br />
maskiner preger miljøet, og det blir mye trafikk<br />
og støy i fbm. m<strong>at</strong>laging, pådekking og oppvask.<br />
Dette gjør kjøkkenet uegnet som et altern<strong>at</strong>ivt<br />
oppholdsrom eller aktivitetsrom. Det er heller<br />
ikke tilrettelagt godt for <strong>at</strong> beboerne kan delta i<br />
m<strong>at</strong>lagingen.<br />
23
24<br />
1. Plastpakket<br />
middagsm<strong>at</strong> som<br />
leveres ukesvis fra<br />
eksternt storkjøkken.<br />
2. Personalet tar seg<br />
av alle praktiske<br />
oppgaver; vask av tøy,<br />
renhold, m<strong>at</strong>laging.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Stuen er stor og romslig. Det er bilder på<br />
veggene og planter. En mediebenk gir mulighet<br />
for musikk, TV og DVD. Det er også en bokhylle.<br />
Taklampene er upersonlige. Sofakroken er et<br />
lyspunkt; teppe med særpreg, lyst og åpent,<br />
nærhet til vinduer og et lavt blomsterbrett.<br />
Merkelig <strong>at</strong> ingen sitter her i løpet av dagen.<br />
Det er direkte utgang fra stuen til en delvis<br />
innbygget terrasse. Terrassen virker litt<br />
trang. Utenfor er det en romslig og sikker<br />
vandrehage med asfaltdekke og gjerder<br />
omkring. Det er en k<strong>at</strong>t i hagen, den går visst<br />
på omgang mellom enhetene.<br />
1 2
Undersøkelser & Analyser<br />
I beboerrommene er det både egne møbler<br />
og møbler fra pleie<strong>hjemme</strong>t. En systemlist<br />
over sengen gir sykehuspreg. Badet har<br />
ensfargede fliser og er litt for trangt på ene<br />
siden av toalettet til <strong>at</strong> to pleiere kan jobbe<br />
der. Løsningen med skyvedør er godt likt av<br />
personalet. Gåstol er vanskelig å bruke på<br />
badegulvet pga. dype fuger mellom flisene.<br />
Det er pasientskinne i taket, men ikke alle<br />
pleiehjem har dette. Det er viktig <strong>at</strong> sengen<br />
kan svinges ut fra veggen slik <strong>at</strong> det kan stå en<br />
person på hver side. Det er ikke verandadør til<br />
hagen. Det ville trolig kreve for mye tilsyn om<br />
de demensrammede skulle kunne gå rett ut i<br />
hagen fra rommet sitt.<br />
Det var mye møbler i «institusjonstreslaget»<br />
bøk, både på fellesrom og beboerrom.<br />
Hva kunne bidr<strong>at</strong>t til å øke livskvaliteten her?<br />
For det første så er det ingenting å ta seg<br />
til. Hverdagen blir veldig stillesittende og<br />
begivenhetsløs. Et annet spørsmål er hvorfor de<br />
er så innestengt i boenheten sin, hvorfor får de<br />
ikke gå fritt omkring og ha et mye større areal<br />
å bevege seg på? Dagen veksler mellom stuen<br />
og spisesalen. Ingen ser ut til å ville sitte på<br />
rommet, de sitter i stuen. Jeg lurer på hvorfor?<br />
Er det fordi det føler seg ensomme eller urolige<br />
1. Lager for sengetøy,<br />
håndklær, bleier m.m.<br />
2. Spiserom i<br />
tilkytning til kjøkken.<br />
Linoleum på gulv.<br />
25<br />
1<br />
2
på rommet, eller fordi de føler <strong>at</strong> pleierne helst<br />
ønsker <strong>at</strong> de skal være på stuen? Å sitte på<br />
rommet langt <strong>borte</strong> i korridoren gir også lite<br />
eller ingen kontakt med fellesskapet. Antall<br />
oppholdssteder er svært begrenset. Man har<br />
ikke så mye annet valg enn å sitte på stuen.<br />
Jeg tror de fleste raskt ville «gått på veggen» om<br />
de måtte bo her noen tid. Hvor er interaksjonen<br />
og dynamikken? Folk bor her, men lever de her?<br />
De synes å være på oppbevaring. I fagmiljøet 5<br />
kalles en slik organisering for «fjøsmodellen»<br />
- en rekke båser på rad og rekke omkring en<br />
midtgang. En økonomisk planløsning som gir<br />
effektiv drift, men hva med beboernes behov for<br />
bevegelse og aktivitet i hverdagen?<br />
Beboerne sitter mye innendørs og bomiljøet er<br />
veldig institusjonspreget. Det minner ikke så<br />
mye om et hjem her. Møblene er annerledes.<br />
Gulvbelegg, farger, lamper, vegger og dekor er<br />
fremmed. På tross av godt stell og regelmessige<br />
målltider er det vanskelig å se hvordan folk<br />
kan føle seg <strong>hjemme</strong> her. Omgivelsen virker<br />
ensformig, kald og upersonlig. Det er lite som<br />
5. Hørt på Husbankens fagdag i Skien Oktober 2010.<br />
26<br />
1<br />
2<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1.Kjøkken med<br />
oppvaskmaskin. Her<br />
tilberedes all m<strong>at</strong> for<br />
bogruppen.<br />
2. Stue med linoleum,<br />
systemhimling og<br />
hvite vegger. Møbler<br />
i bøk. Åpen mot<br />
korridor.<br />
3. Mediabenk med<br />
TV, DVD-spiller<br />
og musikkanlegg.<br />
Bokhylle.<br />
4. Trivelig sofakrok<br />
med lave vinduer,<br />
teppe, planter og godt<br />
med dagslys.<br />
5. Terrasse for<br />
sommerbruk.<br />
6. Stort hageområde.<br />
Gangstier med asfalt.<br />
Inngjerdet.
Undersøkelser & Analyser<br />
3 5<br />
4<br />
27<br />
6
stimulerer sansene; for eksempel i form av<br />
m<strong>at</strong>erialer, lys, farger, n<strong>at</strong>ur og formgivning.<br />
Takhøyden og innestengtheten virker tyngende.<br />
Bomiljøet preges av rasjonalitet, drift, hygiene<br />
og forskriftsmessig standard.<br />
Myrvold (2004) påpeker <strong>at</strong> funksjonene<br />
i et bomiljø gir viktige signaler om frihet,<br />
valgmulighet og selvstendighet. Hun sier «Det<br />
er viktig å tenke over <strong>at</strong> de eldre, når de flytter,<br />
ofte flytter fra et hjem som har vært deres bolig<br />
lenge. De har som regel vært vant til å klare<br />
seg selv, og har h<strong>at</strong>t mulighet til - i sitt eget<br />
hjem - å oppholde seg i, bruke og disponere<br />
differensierte og ofte adskilte soner. Soverom å<br />
sove i, kjøkken til å lage m<strong>at</strong>, spiseplass, stue,<br />
bad og videre.» Mot en slik bakgrunn blir livet<br />
i institusjon fort f<strong>at</strong>tig. Kan man gå rundt hvor<br />
man vil? Oppholde seg ulike steder? Lage seg<br />
m<strong>at</strong> om man vil? Drive med det man liker?<br />
Livet kan bli veldig begrenset.<br />
Jeg ønsker å bidra til <strong>at</strong> de eldre skal få oppleve<br />
noe av den autonomi og frihet de er vant til fra<br />
6. Pasient frøs i hjel mens n<strong>at</strong>tevaktene var inne<br />
på Facebook. http://www.vg.no/nyheter/innenriks/<br />
artikkel.php?artid=598031.<br />
28<br />
et langt liv i eget hjem, med mangfoldige tilbud,<br />
differensierte soner for aktivitet og opphold.<br />
Mulighet for både deltakelse og tilbaketrekning.<br />
RETTIGHETER OG BEHOV<br />
Etter opplevelsen med «Astrid» ble jeg oppt<strong>at</strong>t<br />
av hvilke rettigheter eldre har i forhold til<br />
bomiljø og pleietilbud.<br />
Hvor innelåst er det nødvendig <strong>at</strong> de må leve?<br />
Hvor mye frihet kan man gi? Pleiernes dilemma<br />
er <strong>at</strong> de må ivareta sikkerhet- Derfor ønskes<br />
oversikt over beboerne. Problemet er reelt, eldre<br />
på sykehjem har frosset i hjel etter å ha gått<br />
ubemerket ut med for lite klær 6 .<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Professor Stein Husebø fortalte om en episode<br />
fra <strong>Bergen</strong> Røde Kors Sykehjem. To gamle<br />
damer rømte fra syke<strong>hjemme</strong>t. Man fant dem<br />
igjen på en café inne i byen. Først hadde de<br />
besøkt graven til den enes mann. Husebø sier<br />
<strong>at</strong> i sør-europa går de med demens fritt rundt<br />
i byene, klimaet till<strong>at</strong>er det. Enkelte land har<br />
egne «demenskommuner», hvor alle hjelper<br />
de som har egen «demensmerkelapp» på seg.<br />
Husebø sier han ville åpnet de stengte dørene<br />
og sluppet folk mer fri på syke<strong>hjemme</strong>t, og<br />
heller låst om kvelden og på n<strong>at</strong>ten. Han tror<br />
de eldre kan benytte både trapp og heis. En slik<br />
1<br />
1. Priv<strong>at</strong> rom med<br />
sykehusseng.<br />
Institusjonsmøbler.<br />
Lite hjemlig preg.<br />
2.Rommets andre side.<br />
Med egne møbler.<br />
3.Toalett. Hvite fliser.<br />
Lite kontrast.<br />
4. Håndvask med<br />
speil. Hylle skaper<br />
trang situasjon for<br />
pleierne.
Undersøkelser & Analyser<br />
løsning krever <strong>at</strong> personale kan vise beboerne<br />
veien tilbake.<br />
Autonomi er en sentral etisk menneskerett; å<br />
kunne følge sin egen indre lovmessighet uten<br />
påvirkning utenfra, det vil si retten til å gjøre<br />
egen valg og <strong>best</strong>emme over forhold som gjelder<br />
en selv. Men hva vil de eldre selv? Det vet de<br />
ofte ikke selv eller de kan ikke gi uttrykk for det.<br />
Derfor, sier Husebø, må man lese hva de trenger<br />
og tolke dem ut fra kjennskap til livshistorien.<br />
Hvilke rettigheter har man som gammel på<br />
institusjon? Legalitet er et av de viktigste<br />
prinsippene i rettssystemet: «Ingen kan gripe<br />
2<br />
29<br />
3<br />
4
inn overfor borgerne <strong>–</strong> mot deres vilje - med<br />
tvang, maktbruk, begrensende tiltak, herunder<br />
beskyttelsestiltak, fr<strong>at</strong>a dem rettigheter,<br />
eller nedlegge forbud, hvis det ikke foreligger<br />
uttrykkelig <strong>hjemme</strong>l for dette i lov».<br />
Pasientrettighetsloven setter strenge vilkår<br />
for å benytte tvang. 7 Bevegelseshemmende<br />
tiltak, som å låse dører, er for eksempel ikke<br />
lov uten <strong>at</strong> det er f<strong>at</strong>tet eget vedtak om dette av<br />
ansvarlige myndigheter. Dersom en person med<br />
demens vil ut så er det faktisk ikke lov å hindre<br />
ham i dette dersom eget vedtak ikke er gjort.<br />
Diskusjon<br />
30<br />
Det er ikke lov å stenge utgangsdørene til en<br />
bogruppe i et sykehjem. Hvordan skal man så<br />
hindre <strong>at</strong> de eldre forsvinner ut i nærmiljøet?<br />
Det vil også være krevende for bemanningen å<br />
skulle passe på folk hele tiden. Sporingsteknologi<br />
kunne trolig benyttes for å gi mer mulighet for<br />
fri bevegelse i større områder, samtidig som<br />
personalet hadde oversikt.<br />
“Astrid». Stort behov<br />
for å gå. Ville ut, men<br />
døren er stengt.<br />
I min løsning ønsker jeg å gi mest mulig<br />
bevegelsesfrihet innendørs og unngå barrierer<br />
og stengte dører. For å ivareta sikkerheten må<br />
det være stengsler ved de ytre grensene av<br />
eiendommen, for eksempel i form av et høyt<br />
nok gjerde og en port med adgangskontroll.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Utgangsdører bør nok også kunne stenges på n<strong>at</strong>t<br />
slik <strong>at</strong> folk ikke går ut i hagen med for lite klær.<br />
I FNs eldrerettigheter 8 er det 18 klausuler<br />
som skal sikre eldre uavhengighet, deltakelse,<br />
omsorg, selvrealisering og verdighet. Frihet til<br />
å gå hvor man vil og gjøre det man vil anses<br />
som grunnleggende menneskelige rettigheter.<br />
Løsningen bør ivareta beboernes autonomi i så<br />
stor grad som mulig gjennom større grad av<br />
valgfrihet og muligheter ut fra den enkeltes ønsker.<br />
7. Pasientrettighetsloven gir rom for tvangstiltak<br />
og tvangsmessig tilbakeholdelse. Dette kan kun<br />
skje dersom; personen er i helseinstitusjon; tiltaket<br />
står i forhold til helsehjelpen; tiltaket er nødvendig;<br />
personen mangler samtykkekompetanse; personen<br />
motsetter seg helsehjelp; en unnl<strong>at</strong>else av tiltaket<br />
vil medføre vesentlig helseskade; tillitsskapende<br />
tiltak har vært forsøkt. Kilde: Ellisiv Hegna ved<br />
Helsetilsynet hos fylkesmannen i Buskerud.<br />
8. http://www.un.org/ageing/un_principles.html.<br />
9. Byråd i Oslo, Sylvi Listhaug: «Byrådet er oppt<strong>at</strong>t<br />
av <strong>at</strong> beboerne i syke<strong>hjemme</strong>ne så lang som mulig<br />
skal få anledning til å leve slik de levde før de kom til<br />
syke<strong>hjemme</strong>t. Pleie<strong>hjemme</strong>t Lotte i København har<br />
gode erfaringer med å arbeide med utgangspunkt i<br />
beboernes ønsker og ressurser.<br />
10. Erling Haugen sier <strong>at</strong> det forts<strong>at</strong>t bygges mye<br />
etter «fjøsmodellen» i Norge og mener en årsak kan<br />
være <strong>at</strong> det fokuseres for mye på pris i prosjektene.
Undersøkelser & Analyser<br />
LØSNINGER FRA ANDRE PLEIEHJEM<br />
Her vil jeg vise gode løsninger fra en del av de<br />
andre stedene jeg har besøkt.<br />
• Eplehagen bofellesskap i Sarpsborg. Her<br />
har de separ<strong>at</strong> TV-stue i tilknytning til<br />
oppholdsrommet. Dette ga mulighet for å<br />
dele opp beboerne, samtidig som TV’en ikke<br />
forstyrret de som ville ha det mer stille og rolig.<br />
• Løvåsen Sykehjem i <strong>Bergen</strong>. Her har de<br />
en egen hagestue som er delt mellom to<br />
avdelinger. Dette gir flere oppholdssoner<br />
og mer areal å bevege seg på. Hagestuen<br />
fungerer også som en portal til terrassen<br />
utenfor.<br />
• Lotte<strong>hjemme</strong>t i København. Her har de<br />
klart å skape et trivelig miljø som man<br />
umiddelbart føler seg vel i. Det er et verdig<br />
og flott interiør uten institusjonspreg og<br />
med egen husk<strong>at</strong>t. Tregulv, flotte lamper,<br />
stor takhøyde, duk på bordene, stearinlys<br />
og gardiner. Kos og hygge, med rom for<br />
forskjellighet, og for å ta seg en røyk eller en<br />
dram. Personalet har tid til beboerne og viser<br />
mye omsorg og respekt. Kontorarbeid er skåret<br />
ned til et minimum. Manglerud<strong>hjemme</strong>t i<br />
Oslo jobber etter Lotte-modellen. 9<br />
Thyra Frank, leder<br />
av Lotte<strong>hjemme</strong>t i<br />
København.<br />
Hun jobber for å<br />
minske papirarbeid for<br />
å gi mer kontakt med<br />
beboerne.<br />
Og bruker ledige<br />
midler på å skape et<br />
estetisk innemiljø.<br />
• Fjell Sjukeheim i Straume. Her er det flere<br />
gode løsninger. En vandresløyfe omkring en<br />
serviceøy i midten (kjøkken, lager, skyllerom)<br />
og kjøkken avskjermet fra spisestuen.<br />
Takvinduer gir rikelig med dagslys ned i<br />
korridorene. De skulle nok h<strong>at</strong>t et oppholdsrom<br />
ekstra for å kunne skille noen av beboerne som<br />
tydelig gikk hverandre på nervene.<br />
• Fantoft omsorgssenter i <strong>Bergen</strong>. Her er de<br />
fornøyd med den store takhøyden i stuen i<br />
andre etasje.<br />
• Vigs Ängar i Skåne i Sverige. Tegnet etter<br />
antroposofiske prinsipper av arkitekten<br />
Lillemor Husberg. Det er lagt vekt på<br />
n<strong>at</strong>urm<strong>at</strong>erialer, dagslys, kontakt med<br />
omgivelsene, og et enkelt og alminnelig miljø.<br />
SONJATUN <strong>–</strong> TROMS<br />
Husbankens fagfolk vektlegger en god<br />
planløsning for å skape et godt bomiljø<br />
for personer med demens. «Sonj<strong>at</strong>un<br />
Omsorgssenter I» i Troms ble bygget i<br />
1998 og representerer en rekke forbedringer<br />
sammenliknet med «fjøsmodellen» 10 .<br />
Sonj<strong>at</strong>un fremheves av Husbanken (2009) og<br />
Holthe (2002) som et av de <strong>best</strong>e eksemplene<br />
31
32<br />
1<br />
2<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
3<br />
4
Undersøkelser & Analyser<br />
5<br />
6<br />
1. Eplehagen i<br />
Sarpsborg. Adskilt TVstue<br />
og oppholdsrom.<br />
2. Løvåsen Sykehjem i<br />
<strong>Bergen</strong>. Delt hagestue<br />
mellom to boenheter.<br />
Gir mer variasjon<br />
mhp. mennesker og<br />
oppholdssteder.<br />
3. Staselig interiør<br />
i spisestuen på<br />
Lotte<strong>hjemme</strong>t.<br />
4. Hjemmekoselig<br />
i stuen på<br />
Lotte<strong>hjemme</strong>t.<br />
5. Husk<strong>at</strong>ten på<br />
Lotte<strong>hjemme</strong>t.<br />
6. Folksomt i gangen<br />
på Lotte<strong>hjemme</strong>t.<br />
i Norge på demensvennlig bomiljø. Sonj<strong>at</strong>un<br />
er tegnet av arkitekten Erling Haugen. 11<br />
Tidligere hadde han tegnet Øvstunshagen<br />
Bogruppe i Årdal basert på sine erfaringer<br />
med moren, som hadde demens.<br />
Målsettingene for Sonj<strong>at</strong>un I var; fokus<br />
på brukerne og deres opplevelser og behov;<br />
bostedgjøring istf. sykehuspreg; redusere og<br />
gjemme institusjons- og serviceelementer; et<br />
forenklet, banalt og oversiktlig bomiljø; gjøre<br />
ting synlig; ha åpne fellesarealer og soner for<br />
aktivitet; prøve å unngå korridorer; skape<br />
frihetsfølelse og trygghet både inne og ute.<br />
Planløsningen har en rekke kvaliteter; man<br />
møter aldri en lukket dør; stuen har vinduer<br />
til tre sider; kjøkkenet er tilrettelagt slik <strong>at</strong><br />
beboerne kan delta; det er små «lommer» i<br />
miljøet for aktivitet (gym, piano) eller å sitte;<br />
en «anonym» serviceøy med avrundet form<br />
ligger i midten av en sirkulær vandreløype;<br />
hagen er sentralt plassert og lett tilgjengelig<br />
med vandresløyfer og sikker inngjerding.<br />
11. Opplysningene her tar utgangspunkt i Erling<br />
Haugen sitt foredrag på Husbankens fagdag i Skien<br />
12. oktober i 2010.<br />
33
34<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1 2<br />
3
Undersøkelser & Analyser<br />
4<br />
5<br />
1. Takvinduer og<br />
skråtak i korridoren<br />
på Fjell Sjukeheim i<br />
Straume.<br />
2. God takhøyde<br />
i «storstua» på<br />
Kolstihagen Sykehjem.<br />
«Uplights» gir god<br />
belysning uten<br />
blending.<br />
3. Sonj<strong>at</strong>un I. Et<br />
foregangsprosjekt<br />
når det gjelder<br />
demensvennlig design.<br />
4. Planløsning for<br />
Sonj<strong>at</strong>un I.<br />
5. «Serviceøy» med<br />
vandresløyfe omkring.<br />
Sonj<strong>at</strong>un.<br />
Beboerrommene har sovealkove og kan slås<br />
samme for bruk av par.<br />
I neste byggetrinn, Sonj<strong>at</strong>un II (2000), hadde<br />
man i tillegg fokus på; sansehage; romslige<br />
beboerrom (rom 24m2, bad 6m2); delt<br />
fellesrom mellom de to bogruppene; usentral<br />
plassering av inngangsdør og forstyrrende<br />
inn/ut-trafikk.<br />
Jeg synes mye av det som er etablert<br />
gjennom Sonj<strong>at</strong>un-prosjektene er verdt å<br />
bringe videre; bostedgjøring; kamuflering<br />
av servicefunksjoner; sirkulære<br />
vandresløyfer inne og ute; reduksjon av<br />
trafikkarealer (korridorer); skjerming mot<br />
inn/ut-trafikk; flere soner for opphold og<br />
aktivitet; deling av fellesrom mellom flere<br />
bogrupper; stue med vidt utsyn og mye<br />
dagslys; tilgjengelig og trygg hage; fokus på<br />
brukerne og deres hverdagsliv.<br />
MARJORIE DOYLE ROCKWELL CENTER<br />
Et reisestipend fra Aldring og Helse<br />
muliggjorde en studiereise til USA. Marjorie<br />
Doyle Rockwell Center (MDRC) ligger i<br />
Cohoes nord i st<strong>at</strong>en New York. De hadde l<strong>at</strong>t<br />
seg inspirere av et pleiehjem i Nederland hvor<br />
beboerne gikk fritt innendørs i en kvadr<strong>at</strong>isk<br />
35
vandresløyfe. Jeg vil beskrive MDRC slik det<br />
opprinnelig var bygget for 42 beboere. 12<br />
Bygget har kun en etasje. Det er inndelt i to<br />
«hus», Blue House og Green House. Hvert<br />
hus har 21 beboere og <strong>best</strong>år av to fløyer med<br />
boenheter som er forbundet med et kjøkken.<br />
Mellom de to «husene» ligger ulike fellesrom;<br />
storstue, peisestue, aktivitetsrom og skjermet<br />
spiserom. Man kan gå rundt fellesarealet i en<br />
vandresløyfe. Det er ingen stengsler innendørs<br />
her, beboerne kan gå hvor de vil. Til forskjell<br />
fra den norske modellen er opphold her<br />
priv<strong>at</strong>finansiert. 13<br />
36<br />
1. Kultursalen på<br />
Hebrew Home.<br />
2. Planløsningen<br />
ved Marjorie Doyle<br />
Rockwell Centre.<br />
Administrasjonsdelen<br />
(gul) er stengt<br />
for beboerne.<br />
1<br />
Adm., storkjøkken, dagstue<br />
Storstue, vandreområde<br />
“Blue House“<br />
“Green House“<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
Kriterier for innflytting<br />
Lederen her, Lynn Young, sier <strong>at</strong> dette er et<br />
såkalt «assisted living facility», som passer<br />
for en mellomfase av demens. For å få plass<br />
her kreves <strong>at</strong> man; kan bevege seg omkring<br />
på egenhånd (gjerne med gåstol); kan utføre<br />
dagligaktiviteter, som å kle på seg eller spise<br />
selv med noe assistanse. Blir man aggressiv<br />
med mange mennesker rundt seg egner man<br />
seg ikke for å bo her. Mange bor her til langt<br />
inn i de senere stadier av sykdommen, og<br />
noen til de dør. Når pleiebehovet blir for stort<br />
overflyttes man til et «nursing home» med<br />
høyere pleiegrad. Dette blir typisk aktuelt når<br />
de slutter å spise selv og må m<strong>at</strong>es eller de har<br />
en grad av inkontinens som er uhåndterbar.<br />
En sjelden gang utvikler også beboerne<br />
<strong>at</strong>ferdsproblemer, som krever et mindre bomiljø<br />
eller et sted med mer bemanning.<br />
12. Senere er det bygget på en ekstra fløy for 10<br />
beboere. Dette har medført problemer med blindvei<br />
som krever mye omdirigering.<br />
13. Det koster 6100 dollar pr. mnd. for et enkeltrom,<br />
dvs. ca. 36.000,- etter dagens valutakurs.<br />
Ulike soner<br />
Det er sang i det store fellesrommet, «The<br />
Big Room», når jeg kommer inn. Jeg ankom<br />
gjennom servicesenteret hvor administrasjon,<br />
dagavdeling, storkjøkken og andre tjenester<br />
ligger. Alle hovedmåltider lages i det eksterne<br />
kjøkkenet og bringes inn i bomiljøet. Selve<br />
inngangsdøren til bomiljøet går i ett med veggen<br />
og åpnes ved å trykke en kode.<br />
Her inne går folk fritt omkring. Storstua er en<br />
åpen sone som brukes til fellesaktiviteter, fester<br />
og arrangementer. Langs vandrearealet er det<br />
mange små soner; sittekroker, tekjøkken, små<br />
Storkjøkkenet ved<br />
Marjorie Doyle<br />
Rockwell Center.<br />
M<strong>at</strong>en trilles ut til små<br />
anretningskjøkken i<br />
bomiljøet.<br />
aktivitetsrom, et eget avskjermet spiserom.<br />
Her kan beboerne trekke seg tilbake til roligere<br />
områder. Lynn sier <strong>at</strong> mange oppholdssteder og<br />
stort areal skaper mer arbeid for betjeningen,<br />
men <strong>at</strong> beboerne får det bedre gjennom flere<br />
muligheter og mer variasjon.<br />
Lynn opplyser <strong>at</strong> i senere faser foretrekker<br />
demensrammede å være i mindre rom. Svekket<br />
evne til å prosessere stimuli i tillegg til<br />
sviktende selvregulering gjør <strong>at</strong> de fort bygger<br />
opp angst. Det kan føre til <strong>at</strong>ferdsproblemer;<br />
rope, slå eller agitert tilstand.<br />
Det er et hjemlig og trivelig preg her som<br />
37
minner om et hotell eller et pensjon<strong>at</strong>. Vinduene<br />
ser normale ut med gardiner og sprosser. Det er<br />
utsikt til mange kanter og rikelig med dagslys,<br />
også fra takåpninger. Mange steder er det<br />
teppe på gulvene og møblene ser komfortable<br />
ut. Jeg forbauses over <strong>at</strong> ingen sitter passive<br />
og uvirksomme her. Alle synes engasjert i noe<br />
og oppt<strong>at</strong>t med sitt. Mange går «tur» inne i<br />
bomiljøet. Underveis er det ofte interaksjoner<br />
med personalet <strong>–</strong> noen raske kommentarer, et<br />
klapp på skulderen.<br />
Hagen er lett tilgjengelig og er innbydende,<br />
men jeg ser ingen som bruker den selv om det<br />
er en varm dag. Hvorfor? Lynn sier <strong>at</strong> beboerne<br />
ikke bruker hagen så mye fordi et åpent, større<br />
areal kan virke skremmende. De liker heller ikke<br />
å gå for langt unna det som er trygt og kjent. De<br />
frykter <strong>at</strong> de ikke vil finne tilbake.<br />
MDRC har aktivitetsprogram alle dager i<br />
uken, og det legges vekt på meningsfulle og<br />
persontilpassede aktiviteter. To ans<strong>at</strong>te driver<br />
aktivitetene. Livshistorie og interesser brukes<br />
for å finne aktiviteter som passer den enkelte.<br />
Filosofien som ligger bak deres fokus på<br />
aktivisering heter «the concept of engagement»<br />
og går ut på <strong>at</strong> beboerne finner mening og glede<br />
ved å engasjere seg i gjøremål de interesserer<br />
seg for. De har samarbeidet med Erin Bonitto,<br />
38<br />
1. Liten sittegruppe<br />
ved MDRC. Tepper på<br />
gulvet. Hjemlig stil.<br />
2. Peisestuen ved<br />
MDRC. Hotellliknende<br />
<strong>at</strong>mosfære.<br />
Dagslys fra<br />
takvinduer.<br />
3. Alminnelige vinduer<br />
og gardiner ved MDRC.<br />
4. Malegruppe ved<br />
Hebrew Home i et<br />
av fellesrommene på<br />
bakkeplan.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
3<br />
4<br />
en anerkjent spesialist fra Cap Gemini i USA,<br />
og bruker hennes «Life Enrichment» program.<br />
Personalet læres opp til å fange opp når noen<br />
trenger en avledning; enten de ser forvirret eller<br />
engstelige ut eller begynner å bli aggressive.<br />
Lynn fremhever <strong>at</strong> mange beboere gir rom for en<br />
annen bemanning enn på mindre steder. De har<br />
egen sykepleier, administrasjonspersonale, egne<br />
beboerassistenter, to miljøterapeuter og egne<br />
kokker på stedet.<br />
Hovedinntrykket er <strong>at</strong> det er en rolig og god<br />
stemning her. Folk vandrer fritt omkring<br />
i et stort areal, og de har mange steder de<br />
kan oppholde seg. Miljøet innendørs har en<br />
tiltalende ikke-institusjonell stil. Slektninger<br />
kommer og går. Personalet har tid til beboerne<br />
og virker omsorgsfulle og nærværende. Ikke<br />
minst er det dynamikk og liv her. Jeg tenker <strong>at</strong><br />
her har folk det <strong>bra</strong>. Det er tydelig <strong>at</strong> de trives.<br />
Tanker etter besøket ved MDRC<br />
Det viktigste for meg var å se <strong>at</strong> det fantes<br />
altern<strong>at</strong>iver til det passiviserte livet i mange<br />
norske pleiehjem. Hva skyldtes den store<br />
forskjellen? De viktigste faktorene tror jeg<br />
er; den store omgivelsen der man kan gå<br />
fritt omkring med varierte oppholdssoner<br />
39
og tilbud; et tilrettelagt og persontilpasset<br />
aktivitetsopplegg som engasjerer; et bedre<br />
pleietilbud gjennom sammens<strong>at</strong>t bemanning<br />
og dedikerte «Resident Assistants»<br />
(støttekontakter) med tid til beboerne.<br />
Det er åpenbart mange fordeler ved å ha mange<br />
beboere slik som på MDRC. Fellesarealene<br />
kan bygges større for mer bevegelsesfrihet,<br />
flere oppholdssoner og flere aktivitetstilbud.<br />
Stordriftsfordeler gjør det mulig å ha et<br />
eksternt kjøkken, som avlaster pleierne og gir<br />
mer tid til beboerne.<br />
Stedet er tilpasset en mellomfase av demens, og<br />
mange av de jeg har sett på pleiehjem passer i<br />
denne k<strong>at</strong>egorien. Kroppen er frisk, og de liker å<br />
bevege seg. Denne gruppen vil få betraktelig økt<br />
livskvalitet ved å få mer bevegelsesfrihet og en<br />
engasjert hverdag i et sosialt miljø.<br />
En mulig løsning?<br />
Jeg kunne nå se for meg en løsning jeg hadde<br />
tro på. På toget på vei tilbake mot Manh<strong>at</strong>tan<br />
noterer jeg : «Blir løsningen slik: Et sted å leve!<br />
Aktivitetsbasert, 40 beboere, vandresløyfer,<br />
tepper, varierte breakout spaces, mindre rom<br />
for senere faser, flere nabolag?, tverrfaglig<br />
40<br />
bemanning, separ<strong>at</strong> service-bygg med<br />
storkjøkken og administrasjon, små enkeltrom<br />
(forhåndsbygde moduler?), noen dobbeltrom,<br />
lett tilgang til hagen, pårørendeleiligheter?,<br />
samfunnslokale (på utsiden?)».<br />
Hebrew Home<br />
Inntrykket fra MDRC forsterket seg på Hebrew<br />
Home som ligger i Riverdale nord for Manh<strong>at</strong>tan.<br />
De har også hovedfokus på aktiviteter. Mottoet<br />
er «Keep people engaged (not all the time)».<br />
Her bor det 868 personer fordelt på 5 bygg. De<br />
med kognitiv svikt bor i egne tilpassede miljøer.<br />
Aktivitetsprogram står også i fokus her.<br />
I en av etasjene er det hele 92 beboere. Det er et<br />
rel<strong>at</strong>ivt nystartet eksperiment hvor de har slått<br />
sammen to avdelinger. Etasjen er stor, formet<br />
som et kvadr<strong>at</strong>, og man kan gå rundt det hele.<br />
De s<strong>at</strong>ser på hjemlig preg og bruker kunst på<br />
veggene. Miljøet er terapi i seg selv, sier Robin<br />
Dessel, som viser meg rundt. Hun er faglig leder<br />
på «Memory Care» og har jobbet 33 år med<br />
demensrammede. På denne etasjen har de egen<br />
kunstterapeut, lege og ernæringsfysiolog. I dag<br />
er en barneskoleklasse på besøk, som deltar i<br />
aktiviteter med de gamle. Det er ofte parallelle<br />
aktiviteter slik <strong>at</strong> folk kan velge hva de har lyst å<br />
være med på.<br />
Robin sier <strong>at</strong> utover i sykdommen så reduseres<br />
den kognitive prosesseringskapasiteten og<br />
dermed blir fryktfaktoren også mindre, derfor<br />
går det <strong>bra</strong> å ha så mange samlet på et gulv. Jeg<br />
spør om folk finner rommet sitt her? Det er ikke<br />
så viktig sier hun, de vil spørre noen om veien.<br />
Også her virker folk engasjerte og travle med<br />
sitt. To damer går og pr<strong>at</strong>er sammen i korridoren.<br />
Det er en TV-sone i den ene korridoren. Her<br />
sitter det ganske mange. Noen av dem ser<br />
litt søkende ut. Robin sier <strong>at</strong> et så stort miljø<br />
fungerer for noen, men ikke for alle. De som<br />
overveldes overføres til en mindre «setting».<br />
Hun fremholder viktigheten av nok «living<br />
space» for <strong>at</strong> folk skal trives. Dersom man<br />
bygger for smått så fr<strong>at</strong>ar man folk «real world<br />
experiences», sier hun. Mangfold er nødvendig.<br />
I små omgivelser vil folk lettere gå hverandre<br />
på nervene. Rundt om i miljøet har de små<br />
«breakout spaces», dette gir variasjon når det<br />
gjelder oppholdssted og brukes også av familier<br />
på besøk. De har kontorpulter ute i omgivelsen i<br />
stedet for vaktrom.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Vi besøker noen nylig bygde enheter (2007)<br />
med 42 beboere pr. etasje. Hver etasje er<br />
delt i to «husholdninger», som har hvert sitt<br />
spiserom. Middag lages på storkjøkken. Her<br />
har de tenkt hotell i utformingen av interiøret.
Undersøkelser & Analyser<br />
Robin sier <strong>at</strong> man må unngå institusjonspreg,<br />
men alt må ikke nødvendigvis være lite, koselig<br />
og som et hjem heller <strong>–</strong> «also go bold and big<br />
and modern». Ikke minst med tanke på «baby<br />
boomer» generasjonen, som nå kommer.<br />
Hun råder meg til å s<strong>at</strong>se på fellesområdene. De<br />
er ensomme nok, sier hun, derfor bør man ikke<br />
lage priv<strong>at</strong>rommet deres for <strong>at</strong>traktivt. Sosial<br />
interaksjon er den <strong>best</strong>e måten å opprettholde<br />
hjernens funksjon på, og de trenger samvær<br />
med andre og fellesaktiviteter. Alene på rommet<br />
vil de «fade away», sier hun. Av fellesrom<br />
nevnes; spisestue, oppholdsrom, aktivitetsrom,<br />
terrasse, steder for rekreasjon. De har også<br />
prøvd altern<strong>at</strong>ive terapiformer her; yoga,<br />
kjæledyr, kunst, massasje, arom<strong>at</strong>erapi. Det ga<br />
bedre søvn og reduksjon i adferdsproblemer.<br />
Hun anbefaler å legge til rette for et normalt<br />
dagligliv, for eksempel muligheten til trene og<br />
å være utendørs. Et opphold på terrassen gjør<br />
folk gladere og sunnere og gir opplevelser og<br />
sanseinntrykk. Dessuten trenger de mobilitet,<br />
det er mot deres n<strong>at</strong>ur å sitte stille, de<br />
trenger å få brent av energi. Miljøet må være<br />
barriere-fritt slik <strong>at</strong> ingenting stopper dem,<br />
og de kan gå og gå og alltid komme tilbake til<br />
utgangspunktet.<br />
1. Skoleklasse på<br />
besøk ved en av<br />
bogruppene på Hebrew<br />
Home. Ballonglek i<br />
peisestuen.<br />
2. To av beboerne har<br />
funnet hverandre og<br />
går tur i korridorene på<br />
Hebrew Home.<br />
41<br />
1<br />
2
De har tepper i mange av områdene. Hun<br />
anbefaler lyse tepper i «moder<strong>at</strong>e» farger. Fall<br />
reduseres betraktelig med tepper. Man sklir<br />
ikke og unngår gjenskinn. Teppene vaskes<br />
ukentlig av en stillegående maskin. De bruker<br />
tradisjonelt vinylgulv i spiseområdene og i<br />
soner med mye trafikk.<br />
Det var et forfriskende besøk. Robin er en<br />
kunnskapsrik fagperson, og de har mye erfaring<br />
i dette miljøet. Det virker som mye kan fungere<br />
når det gjelder <strong>at</strong>mosfæren i innemiljøet. Det<br />
må ikke nødvendigvis se ut som i et hjem, så<br />
lenge det er gjenkjennelig, trivelig og ikke-<br />
institusjonelt.<br />
Hearthstone Manh<strong>at</strong>tan<br />
Jeg besøkte også Hearthstone på Manh<strong>at</strong>tan,<br />
drevet av organisasjonen som ledes av John<br />
Zeisel. 14 Her bor 29 personer med demens i<br />
7. etasje i en høyblokk midt i New York City.<br />
Lokalene er langt fra ideelle, men det ser<br />
allikevel ut som om beboerne har det <strong>bra</strong> her.<br />
Det er ingen vandresløyfe her fordi korridoren<br />
er U-formet, så de har en person stasjonert<br />
i gangen som tar seg av «redirection». De<br />
oppmuntrer allikevel beboerne til å gå.<br />
Hearthstone har et omf<strong>at</strong>tende<br />
42<br />
1. TV-sone langs en<br />
av korridorene ved<br />
Hebrew Home.<br />
2. Sittegruppe med<br />
utsikt mot Hudson<br />
River.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
aktivitetsprogrammed tre parallelle aktiviteter<br />
i tre ulike rom; peisestuen, spisestuen og<br />
mediarommet. Dette gir brukerne muligheten til<br />
å velge, et helt sentral aspekt ved tilnærmingen<br />
her. Dette opplevde jeg selv flere ganger. Mens vi<br />
gikk rundt fikk beboerne forslag, for eksempel<br />
«John, det er te i kjøkkenet, blir du med?».<br />
Det fokuseres på meningsfulle aktiviteter<br />
som engasjerer. Montessori-filosofien ligger<br />
til grunn; prosessen anses som viktigere enn<br />
result<strong>at</strong>et. De drar nytte av et kunstnerisk og<br />
behjelpelig nabolag. Under mitt besøk var det<br />
både danseinstruktører og en pianolærer innom.<br />
Og Jodie Berman, som viste meg rundt, er<br />
kunstutdannet. Jeg spør hva beboerne liker <strong>best</strong><br />
å drive med? Hun sier; lesegrupper (stor tekst),<br />
picnic, tango, bake, halloween, marionette-<br />
te<strong>at</strong>er, julliard, dyr, danse, musikk, te<strong>at</strong>er,<br />
reminiscens (minnes), male selv, felles sang og<br />
enhver form for sosial interaksjon.<br />
Til forskjell fra de andre stedene jeg besøkte<br />
så bor folk her til sent i sykdomsforløpet. Helt<br />
mot slutten av livet overføres de til hospice.<br />
14. John Zeisel er forf<strong>at</strong>ter av boken «I’m Still Here».<br />
1. Hotell-<strong>at</strong>mosfære<br />
i en av de nye<br />
avdelingene ved<br />
Hebrew Home.<br />
Merk kulørtoneforskjell<br />
mellom<br />
teppene.<br />
2. Arbeidspult for<br />
personalet ute i<br />
bomiljøet. For å<br />
unngå <strong>at</strong> de ans<strong>at</strong>te<br />
oppholder seg på<br />
vaktrom.<br />
43<br />
1<br />
2
Jodie sier <strong>at</strong> i senere faser trenger de mer støtte,<br />
og et miljø som er avslappet, rolig og mindre<br />
stimulerende. Arom<strong>at</strong>erapi og taktile stimuli<br />
brukes i senere faser.<br />
John Zeisel sier i boken «I’m still here» <strong>at</strong> et<br />
bomiljø for demensrammede bør ha minst 25<br />
beboere. Det gir mer mangfold og valgmuligheter<br />
for den enkelte. Jodie sier <strong>at</strong> i deres tilnærming<br />
er det å gi reelle valgmuligheter og å være<br />
i aktivitet, samtidig som man er sosialt<br />
deltakende, det essensielle.<br />
ENGASJERT HVERDAG<br />
(MILJØBEHANDLING)<br />
Etter å ha vært i USA ble det klart <strong>at</strong> en<br />
engasjert hverdag med tilrettelagte aktiviteter<br />
i et godt psykososialt miljø gir velvære og<br />
trivsel for personer med demens. Jeg fant ut<br />
<strong>at</strong> dette også har fokus i Norge, under navnet<br />
miljøbehandling. Det s<strong>at</strong>ses, blant annet<br />
gjennom Helsedirektor<strong>at</strong>ets 3-årige program for<br />
miljøbehandling i demensomsorgen. 15<br />
«Å gi god omsorg forutsetter <strong>at</strong> man<br />
bygger på enkeltmenneskets historie<br />
for å få kunnskap om hva som gir<br />
mening og livsinnhold for den enkelte.<br />
Regjeringen vil gjennom miljøtera-<br />
44<br />
peutiske tiltak og tilrettelegging av<br />
kultur og aktivitetstilbud, stimulere<br />
til økt livskvalitet.»<br />
Demensplan 2015<br />
15. Programmet ledes av Anne Marie Mork Rokstad,<br />
stipendi<strong>at</strong> ved Aldring og Helse.<br />
16. Kilde: Jesper Mogensen, Unit for Cognitive<br />
Neuroscience, Københavns Universitet. Foredrag ved<br />
Demensdagene i København, mai 2010.<br />
17. http://www.youtube.com/<br />
w<strong>at</strong>ch?v=pF2mQ1T9Dcs.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Miljøbehandling for demensrammede har<br />
som målsetting å sette den enkelte i stand<br />
til å bruke sine ressurser maksimalt og<br />
bidra til å opprettholde selvstendighet så<br />
lenge som mulig. Det er snakk om en variert<br />
og aktivtetsrettet form for behandling og<br />
rehabilitering for å bedre eller vedlikeholde<br />
kognitive, sosiale og praktiske ferdigheter.<br />
Man vet nå <strong>at</strong> hjernen er formbar gjennom<br />
hele livet, og <strong>at</strong> nye nevronforbindelser<br />
og hjerneceller skapes hele tiden, selv hos<br />
demensrammede 16 . Nyere forskning viser <strong>at</strong><br />
fysisk aktivitet bidrar til <strong>at</strong> flere nerveceller<br />
1
Undersøkelser & Analyser<br />
2<br />
3<br />
1. Hearthstone<br />
Manh<strong>at</strong>tan ligger i en<br />
høyblokk kort vei fra<br />
Central Park i New<br />
York City.<br />
2. På Hearthstone<br />
Manh<strong>at</strong>tan<br />
er det daglig<br />
aktivitetsprogram<br />
fra morgen til kveld,<br />
gjerne med tre<br />
aktiviteter i parallell.<br />
3. Det er mye kunst på<br />
veggene. Hearthstone<br />
har forsket på hvilke<br />
bilder som mennesker<br />
med demens<br />
responderer <strong>best</strong> på.<br />
Bildet er «Migrant<br />
Mother» av Dorothea<br />
Lang.<br />
skapes, og <strong>at</strong> de holder seg levende lenger.<br />
Derfor er det særlig viktig for demensrammede<br />
å være både fysisk og mentalt aktive. Desto<br />
mer stimulering fysisk og mentalt, desto<br />
mer styrkes hjernen og desto lenger beholdes<br />
funksjonsevnen. «Use it or loose it».<br />
Merevale House (UK)<br />
Jeg vil anbefale alle å se BBC-programmet<br />
«Can Gerry Robinson fix dementia care» 17 . Det<br />
gjør inntrykk å se hvor dårlig eldre ivaretas i<br />
enkelte engelske pleiehjem. De eldre overl<strong>at</strong>es<br />
mye til seg selv, sitter passive store deler av<br />
dagen, sover og er ap<strong>at</strong>iske. Det er roping,<br />
banning og neg<strong>at</strong>ivitet. Men programmet viser<br />
et unntak, Merevale House. Her virker beboerne<br />
fornøyde, de er oppegående og deltakende. Det<br />
er interaksjon og smil. Det ser ut som om de<br />
koser seg.<br />
Hva gjør Merevale House annerledes?<br />
Forskjellen ligger i pleiemodellen de benytter<br />
<strong>–</strong> «active co-existence». Alt er bygget opp<br />
omkring å involvere beboerne i daglige<br />
aktiviteter. De er som en «utvidet storfamilie»<br />
som lever og jobber sammen. Beboerne tror de<br />
er med å drive stedet. Det går på m<strong>at</strong>laging,<br />
stryking av tøy, vasking, vedlikehold etc. Det<br />
bor 14 eldre her, og alle hjelper til. De legger<br />
45
vekt på en hjemlig og koselig <strong>at</strong>mosfære i<br />
bomiljøet. De ansetter helst folk som kan «feel<br />
it», som skaper kontakt med beboerne på et<br />
følelsesmessig plan. Atferdsproblemer ses på<br />
som «expressions» - uttrykk for frustrasjon<br />
eller udekte behov. Når man ser programmet<br />
er det åpenbart <strong>at</strong> fremgangsmåten fungerer.<br />
Beboerne trives og holder seg oppegående<br />
gjennom deltakelse i hverdagslige gjøremål.<br />
Ulike typer miljøbehandling<br />
Begrepet miljøbehandling favner vidt. I<br />
Norge skal man gjennom «Den kulturelle<br />
spaserstokken» sørge for <strong>at</strong> «eldre får et<br />
18. Bråta Bo og Servicesenter, Kolstihagen sykehjem,<br />
Lyngbøtunet.<br />
19. Fra Oslo kommunes nettsider, artiklene under<br />
Helse- og velferdset<strong>at</strong>en | Miljøbehandling.<br />
20. Fra «Fysisk aktivitet og trening av skrøpelige<br />
eldre» av Anna Lejerstedt og Therese Brovold ved<br />
Ullevål universitetssykehus.<br />
21. Fra «Musikk for demensrammede» av Tone<br />
Sæther Kvamme ved Norges Musikkhøgskole.<br />
22. Fra «Erindring som metode» av Randi L. Olstad.<br />
ved Paulus Sykehjem i Oslo.<br />
23. Fra nettsidene til vernepleierutdanningen ved<br />
Høgskolen i Lillehammer.<br />
46<br />
1. Korridoren<br />
ved Hearthstone<br />
Manh<strong>at</strong>tan. Tepper på<br />
gulvene.<br />
2. En beboer er med<br />
og baker kake ved<br />
Hearthstone.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
tilpasset kulturtilbud på arenaer der de eldre<br />
befinner seg i dagliglivet» (regjeringen.no).<br />
Flere pleiehjem 18 sier de setter stor pris på å<br />
ha en «storstue» hvor de kan samle beboere,<br />
ans<strong>at</strong>te og pårørende for kulturarrangementer,<br />
konserter, fester m.m.<br />
Gjennom miljøbehandling håper man å kunne<br />
dempe angst og uro hos beboerne slik <strong>at</strong> det<br />
blir mindre behov for medisinering og mindre<br />
grad av <strong>at</strong>ferdsproblemer. Her beskrives ulike<br />
miljøtiltak som har fokus i Norge. 19<br />
• Fysisk trening. Målrettet trening gir<br />
mange fordeler for eldre. Faren for fall kan<br />
reduseres ved å trene balanse, muskelstyrke<br />
og gangfunksjon. Det blir også enklere å reise<br />
seg. Bedret bevegelighet gjør det f.eks. enklere<br />
å kle av og på seg. Trening gir mer energi<br />
og utholdenhet i hverdagen. Det har også<br />
positiv virkning på inkontinens, søvn, uro<br />
og aggressivitet. Gruppetrening er effektivt<br />
bemanningsmessig og stimulerer også sosialt.<br />
Å opprettholde evnen til å gå er essensielt for<br />
livskvalitet, utfoldelse og autonomi. Organisert<br />
trening og arealer ute og inne, tilrettelagt for<br />
bevegelse, er derfor viktig. 20<br />
• Musikkterapi. Dans. Når eldre med demens<br />
får høre den rette musikken, så skjer det ofte<br />
store positive forandringer. Folk som har sittet<br />
og halvsovet på stuene får liv i øynene og deltar<br />
med sang, bevegelse, dans og ord. De husker<br />
sanger fra de var barn. Musikk bringer fram<br />
følelser og personen «bak» sykdommen kan<br />
komme frem og identiteten styrkes. Musikk<br />
aktiverer hjernen på mange vis og virker<br />
vitaliserende, særlig i kombinasjon med dans<br />
og bevegelse. Musikk kan åpne «vinduer» for<br />
kontakt med den skadede hjernen og hjelpe<br />
personen til å uttrykke seg. 21<br />
• Erindringsarbeid/reminiscens. Dette utføres<br />
en-til-en eller i mindre grupper.Man velger<br />
gjerne et tema som de eldre kan kjenne seg<br />
igjen i fra fortiden, og som de har gode minner<br />
knyttet til. Alderdommen innebærer for de<br />
fleste store tapsopplevelser, og det å dele de<br />
gode minnene fra livet skaper gode følelser. 22<br />
• Sansehager. Det har vært s<strong>at</strong>set mye på å<br />
lage sanserike hager i norske institusjoner de<br />
senere år. Blant annet har Aldring og Helse<br />
skrevet bøker om dette (Berentsen, 2007).<br />
Tverrfaglighet<br />
«En sterkere s<strong>at</strong>sing på kultur, aktivitet<br />
og trivselstiltak vil kreve større<br />
tverrfaglig bredde, med økt vekt på<br />
blant annet sosialpedagogikk, ergoterapi,<br />
fysioterapi og sosialt arbeid»<br />
47<br />
Demensplan 2015<br />
Det er få vernepleiere i eldreomsorgen, og<br />
mange pleiehjems<strong>best</strong>yrere jeg har snakket<br />
med ønsker seg slik kompetanse. Sentralt i<br />
vernepleierutdanningen er å bidra til livskvalitet<br />
hos funksjonshemmede gjennom deltakelse<br />
og mestring. 23 Det fokuseres på personens<br />
muligheter og ressurser for å skape mestring og<br />
suksessfølelse fremfor å fokusere på sykdom<br />
og alt det som ikke fungerer. Tilrettelegging<br />
skjer på brukernes premisser, slik <strong>at</strong> de får delta<br />
i aktiviteter de liker. Det må gis tid nok; for<br />
eksempel til å vaske seg selv og kle på seg selv<br />
om morgenen. Personalets primære oppgave er<br />
slik sett å gi støtte til beboerne slik <strong>at</strong> de lykkes<br />
med sine gjøremål, ikke <strong>at</strong> de skal få gjort unna<br />
sine praktiske oppgaver.<br />
Her synes mye av dilemmaet i dagens pleiekultur<br />
å ligge; fokus er på å utføre de praktiske<br />
oppgavene fremfor å la beboerne delta. På<br />
sikt bidrar dette til <strong>at</strong> beboerne passiviseres,<br />
blir stadig mindre selvhjulpne og vennes til å<br />
oppvartes fremfor å bidra. Stortingsmelding<br />
25, «Mestring, muligheter og mening»,<br />
setter fokus på dette i forhold til fremtidens<br />
omsorgsutfordringer, nemlig å skape livskvalitet
48<br />
1<br />
1. Merevale House sett<br />
utenfra.<br />
2. Aktiviteter for<br />
enhver smak.<br />
3. Musikkterapi ved<br />
Røde Kors Sykehjem i<br />
<strong>Bergen</strong>.<br />
gjennom deltakelse og mestring basert på et<br />
tilpasset tilbud i forhold til den enkeltes ressurser,<br />
muligheter og interesser. Man har erkjent <strong>at</strong> gode<br />
fysiske boforhold ikke er tilstrekkelig for å skape<br />
velvære hos de omsorgstrengende.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Mange av de stedene jeg har besøkt har<br />
avskaffet ordningen med å ha egen aktivitør,<br />
som var mer vanlig på de gamle og store<br />
syke<strong>hjemme</strong>ne. Mange savner aktivitøren<br />
og aktivitetsstuen, men i «smått er godt»-<br />
modellen hvor det typisk er tre pleiere på<br />
dagskift, forventes det <strong>at</strong> disse skal ta seg av<br />
2 3
Undersøkelser & Analyser<br />
alle praktiske oppgaver (m<strong>at</strong>, stell, vask og annet<br />
husarbeid) i tillegg til et aktivitetsopplegg. Dette<br />
fungerer sjelden på de stedene jeg har besøkt.<br />
Pleierne har i mange tilfeller lite opplæring i<br />
aktivisering og brukerinvolvering. Dermed blir<br />
de eldre sittende uvirksomme.<br />
«Keeping busy»<br />
Et av de miljøene som har lengst erfaring med<br />
en aktivitetsbasert pleiemodell er Alzheimer’s<br />
Care Center (ACC) som ligger i Gardiner i Maine<br />
i USA. De startet i 1988, og deres tilnærming er<br />
beskrevet av Dowling (1995) i boka «Keeping<br />
Busy». De har 28 beboere i en tidlig/middels<br />
fase av sykdommen, som bor i et hjemlig,<br />
barrierefritt miljø med innendørs vandrestier,<br />
ulike aktivitetsrom og tilrettelagt hage. De<br />
har et kontinuerlig aktivitetsprogram fra 08<br />
til 20 hver dag, med parallelle aktiviteter for<br />
individuell preferanser og ulike gruppestørrelser:<br />
en-til-en, liten gruppe og stor gruppe.<br />
«Time flies when you’re busy….then<br />
you don’t get nervous»<br />
Millie, i boken «Keeping Busy»<br />
De mener <strong>at</strong> sysselsetting er nøkkelen til<br />
velvære for demensrammede, det skaper ro og<br />
en følelse av «purpose». Man bør ikke overl<strong>at</strong>e<br />
dem til å «drive med sine egne ting», da bygger<br />
det seg fort opp uro som kan ende i sinne og<br />
angst. De definerer aktivitet som «alt en person<br />
gjør», dvs. å kle på seg, gå en tur, se på TV,<br />
spise, snakke. En retningslinje blant personalet<br />
er «Enable me, don’t do for me» og «Don’t<br />
rush me» <strong>–</strong> de prøver å involvere beboerne i<br />
alle daglige gjøremål. Ting de kjenner fra før<br />
fungerer <strong>best</strong> - «nothing new».<br />
Beboerne bør være engasjert med noe minst<br />
hver halvtime. Mange mister fort fokus, derfor<br />
regner de deltakelse i 15. minutter som <strong>bra</strong>, og<br />
man kan da ha en liten pause, for eksempel ta<br />
noe å drikke, gå en tur eller besøke toalettet<br />
(hver 2. time). Et konsist og forutsigelig<br />
program skaper trygghet og mestringsevne,<br />
gjerne de samme aktivitetene dag etter<br />
dag. Det er fokus på å gi beboerne valg i<br />
hverdagen. Valgfrihet gir følelsen av kontroll og<br />
påvirkningskraft og gir uavhengighetsfølelse.<br />
Følgende aktiviteter har vist seg å fungere <strong>best</strong>.<br />
• Gruppeaktivitet. Det viser seg <strong>at</strong> mange<br />
føler seg tryggere og trives bedre i en<br />
gruppesammenheng enn i individuell opplegg.<br />
Gruppeaktivitet er også ressursbesparende.<br />
• Verbale evner. De vektlegger å bevare språk<br />
gjennom ordspill, samtale, minner etc.<br />
• Humor. Kjente vitser og filmer. Underholdning.<br />
• Aktiviteter rundt bordet. De mest vellykkede<br />
aktivitetene er knyttet til daglige og meningsfulle<br />
gjøremål der beboerne føler de bidrar og lykkes,<br />
for eksempel kutte grønnsaker, brette tøy osv.<br />
• Trening. Det er daglig trening på morgenen,<br />
slik <strong>at</strong> de er opplagt til mental aktivitet senere på<br />
dagen.<br />
• Musikk. Musikk kan være magisk for<br />
demensrammede. De bruker dette i ulike<br />
sammenhenger; aktivitetsprogram (synge<br />
sammen), underholdning (konserter),<br />
individtilpasset (favorittmusikken),<br />
bakgrunnsmusikk (skape god stemning i<br />
oppholdsrommet).<br />
• Male og tegne. De fant ut <strong>at</strong> det å male med<br />
farger og pensel ga dram<strong>at</strong>iske result<strong>at</strong>er for<br />
mange.<br />
• Film og TV. Bruk av alderstilpassede filmer og<br />
TV-serier kan engasjere og skape god stemning.<br />
49
• M<strong>at</strong>laging. Dette er velkjente aktiviteter som<br />
de fleste kan mestre («autopilot»).<br />
• Hagearbeid. Å komme seg ut og nyte<br />
n<strong>at</strong>uren er terapi i seg selv. I tillegg benytter de<br />
hortikultur, med blomster og urter, for lukt og<br />
sanseterapi.<br />
• Kjæledyr. Dyr fremkaller alltid smil og<br />
gode følelser. K<strong>at</strong>t og hund fungerer <strong>best</strong>. Både<br />
fastboende dyr og besøksdyr. 24<br />
Sanser og stimulering<br />
Mangel på sanseinntrykk kan føre til ap<strong>at</strong>i. 25<br />
Den verste form for understimulering er mangel<br />
på bevegelse, som kan føre til psykose etter kun<br />
få dager, selv for friske. Derfor er stimulering av<br />
berøringssans, muskel- og leddsans og balanse-<br />
og bevegelsessans viktig for å opprettholde<br />
rørlighet, motorikk, kroppsfølelse og ro.<br />
24. Når det gjelder bruk av kjæledyr så har man i<br />
Danmark h<strong>at</strong>t gode result<strong>at</strong>er med «robotkjæledyr»,<br />
som selen Paro. Det oppstår en relasjon mellom Paro<br />
og de gamle, de klapper ham og følelser utveksles.<br />
25. Kilde: «Sansestimulering» av Vibeke Hasselø ved<br />
Vardåsen alderspsyki<strong>at</strong>risk avdeling.<br />
26. Fra helsedirektor<strong>at</strong>et.no.<br />
50<br />
Passiviserte personer med demens motiveres<br />
gjennom sansning og bevegelse. Hjernens<br />
våkenhet økes gjennom sansning av lyd, lys,<br />
bevegelse, berøring og lukt. Overstimulering<br />
eller for mange inntrykk på en gang kan gi angst<br />
og uro. Musikk, massasje, arom<strong>at</strong>erapi og varme<br />
forebygger uro effektivt.<br />
Mange med demens kvier seg for å dusje, det<br />
kanskyldes lyden fra vannet, men også <strong>at</strong> de<br />
kvier seg for «forandring»; det å kle av seg og<br />
bli kald eller det å føle vannet mot kroppen. I<br />
Japan er man oppt<strong>at</strong>t av å gi bad og massasje til<br />
sine eldre i institusjon. Dette gir kroppskontakt<br />
og følelse av omsorg, samtidig som det virker<br />
samlende og beroligende. Det varme vannet<br />
gir velvære i seg selv. Det har vært frittstående<br />
massasje-badekar på en del av stedene jeg har<br />
besøkt, som regel plassert i et innestengt rom<br />
uten vinduer. De brukes lite. Jeg tror allikevel <strong>at</strong><br />
med en mer trivelig SPA-omgivelse, så ville de<br />
eldre sette pris på denne typen sansestimulering.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Jeg har gjennom undersøkelsen sett <strong>at</strong> det<br />
å skape en aktiv og engasjert hverdag for<br />
beboerne er en sikker framgangsmåte for å<br />
skape høye grad av livskvalitet for personer<br />
med demens. I løsningen vil jeg derfor skape<br />
et rikholdig miljø med mange muligheter for<br />
aktivitet der de eldre kan ta seg selv i bruk og<br />
delta i et fellesskap.<br />
«Regjeringen legger vekt på kultur, aktivitet<br />
og trivsel som helt sentrale og grunnleggende<br />
elementer i et helhetlig omsorgstilbud»...Aktiv<br />
omsorg beskrives som en hovedstr<strong>at</strong>egi for<br />
framtidas omsorgstjenester. (Omsorgsplan 2015)<br />
Det synes som om flere veier kan føre frem.<br />
Enten gjennom et tilrettelagt aktivitetsprogram,<br />
som på Hearthstone, eller gjennom deltakelse i<br />
hverdagsaktivitetene, som på Merevale House.<br />
Jeg ønsker mulighet for begge deler. Målet er<br />
variert stimulering både fysisk og mentalt slik<br />
<strong>at</strong> evner og ferdigheter bevares lengst mulig. Da<br />
vil man i større grad kunne forbli selvhjulpen,<br />
noe som er positivt i forhold til livsutfoldelse,<br />
livskvalitet og følelse av verdighet.<br />
«Mennesket med demenssykdom har,<br />
som alle andre, behov for å oppleve og<br />
bruke seg selv.»<br />
Mette Søndergaard, forf<strong>at</strong>ter<br />
Deltakelse i hverdagsaktiviteter er<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
meningsfullt, og jeg ønsker er spiserom hvor<br />
beboerne også kan delta i m<strong>at</strong>laging. Gjennom
Undersøkelser & Analyser<br />
flerbruk kan rommet også brukes til andre<br />
aktiviteter som dans, maling, brette tøy m.m.<br />
Jeg ønsker et sted med ulike livsberikende<br />
tilbud og muligheter; massasje, spa, velvære,<br />
habilitering, musikkterapi, kultur, fest, bar,<br />
film, dyr, sang, lesning, spill, dra på tur.<br />
Hygge og kos. Noen aktiviteter bør også være<br />
rettet mot menn, siden de er i mindretall på<br />
sykehjem, for eksempel verksted, biljard,<br />
boccia-bane o.l.<br />
Hjernen og kroppen er avhengig av bruk<br />
og stimulering for å fungere slik de skal.<br />
Bevegelse og fysisk trening er særlig viktig<br />
for en gammel kropp og en sykdomsrammet<br />
hjerne. Hele sanseappar<strong>at</strong>et tas i bruk når<br />
vi beveger oss og det er viktig å gi mulighet<br />
for fysisk trening. Miljøet må oppmuntre til<br />
bevegelse gjennom store, åpne og <strong>at</strong>traktive<br />
områder.<br />
«Det er klare sammenhenger mellom<br />
fysisk aktivitet og god helse og<br />
funksjonsdyktighet for eldre. Fysisk<br />
aktivitet gir bla. bedring av en rekke<br />
kognitive funksjoner, reduksjon av<br />
depressive symptomer og en bedring<br />
av generelt velvære»<br />
Helsedirektor<strong>at</strong>et 26<br />
1. Robotselen Paro<br />
skaper kontakt.<br />
2. Massasjebad av<br />
denne typen har lett<br />
for å stå ubrukt på<br />
norske sykehjem.<br />
51<br />
1<br />
2
Sansene er vår kontaktfl<strong>at</strong>e mot verden<br />
omkring oss, og det vi sanser påvirker følelser<br />
og velvære. Romlige virkemidler kan brukes<br />
bevisst for å skape et godt sansemiljø for<br />
personer med demens; en omgivelse som gir<br />
rike og varierte stimuli til sansene, uten <strong>at</strong><br />
det skaper stress i en svekket hjerne. Forhold<br />
i bomiljøet som lys, farger, volum, m<strong>at</strong>erialer,<br />
lukt, utsikt, n<strong>at</strong>ur påvirker grunnleggende<br />
fysiologiske forhold som våkenhet, ro, trygghet<br />
og stressnivå gjennom sansene.<br />
TILRETTELAGT BOMILJØ<br />
Her vil jeg se videre på hvordan fysisk bomiljø<br />
<strong>best</strong> kan tilrettelegges slik <strong>at</strong> eldre med demens<br />
kan trives på pleiehjem.<br />
BEMANNING OG KOMMUNALE TILBUD<br />
Demensplan 2015 har tre hoveds<strong>at</strong>singsområder;<br />
utbygging av flere tilpassede boliger, styrking<br />
av dagaktivitetstilbud og økt kunnskap og<br />
kompetanse. 27<br />
De færreste ønsker å komme på pleiehjem, og<br />
i Norge legger man opp til <strong>at</strong> demensrammede<br />
kan bo <strong>hjemme</strong> så lenge som mulig gjennom<br />
avlastningstilbud som <strong>hjemme</strong>hjelp og<br />
52<br />
dagstue. Det kan være en stor påkjenning for<br />
ektefeller og pårørende å ha omsorgsansvaret<br />
og mange sliter seg ut. Personer med demens vil<br />
etterhvert kreve tilsyn, for eksempel for å unngå<br />
<strong>at</strong> kokepl<strong>at</strong>er blir stående på eller <strong>at</strong> de går ut<br />
og ikke finner veien hjem. Avlastningsleiligheter<br />
er et annet tilbud for familier som trenger<br />
avlastning i en tidsbegrenset periode.<br />
Kommunal omsorgskjede baserer seg på<br />
<strong>at</strong> pleiebehovet er ulikt i ulike stadier av<br />
demenssykdommen og <strong>at</strong> bo- og pleietilbud må<br />
tilpasses deretter. I den såkalte Bergers skala<br />
deles utviklingen av en demenssykdom i seks<br />
1. Estetisk omgivelse<br />
for bad og velvære ved<br />
Vigs Ângar i Sverige.<br />
trinn på bakgrunn av personens funksjonsevne<br />
i løpet av en 10 <strong>–</strong> 12 års utvikling. 28<br />
I. Klarer seg selv. Glemsom og avbryter ofte<br />
aktiviteter i dagliglivet.<br />
II. Kan utføre vanlige aktiviteter, men pasienten<br />
blir ofte forvirret.<br />
III. Kan klare seg i kjente omgivelser og<br />
situasjoner, men hukommelsesproblemene er<br />
store. Pasienten trenger påminnelse og er ofte<br />
initi<strong>at</strong>ivløs.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1
Undersøkelser & Analyser<br />
IV. Pasienten har handlingssvikt og<br />
språkvansker.<br />
V. Kan ikke kommunisere verbalt på en<br />
meningsfull måte.<br />
VI. Motoriske funksjoner er betydelig neds<strong>at</strong>t,<br />
og pasienten må derfor ofte sitte i en stol eller<br />
ligge til sengs.<br />
I fase I og II settes <strong>hjemme</strong>basert omsorg<br />
og dagtilbud inn. I fase II til III vurderes<br />
bokollektiv, mens det fra fase IV og ut er<br />
nødvendig med døgnkontinuerlig omsorg. I<br />
alle fasene er det nødvendig <strong>at</strong> bygningene er<br />
tilrettelagte slik <strong>at</strong> de ikke bidrar til å forverre<br />
pasientenes forvirring.<br />
27. I 2006 kom «Stortingsmelding 25» (Regjeringen,<br />
2006a) om fremtidens omsorgstjenester. På<br />
bakgrunn av denne ble «Omsorgsplan 2015»<br />
(Regjeringen, 2006b) utarbeidet, som gir konkrete<br />
tiltak fram mot 2015. «Demensplan 2015 <strong>–</strong> Den<br />
gode dagen» (Regjeringen, 2006b) er en egen delplan<br />
for styrking av demensomsorgen og er utarbeidet på<br />
bakgrunn av rapporten «Glemsk, men ikke glemt»<br />
(Helsedirektor<strong>at</strong>et, 2007).<br />
28. Kilde: helsedirektor<strong>at</strong>et.no.<br />
I Demensplan 2015 er dagtilbud for <strong>hjemme</strong>-<br />
boende med demens et s<strong>at</strong>sningsområde.<br />
«Utbygging av <strong>hjemme</strong>tjenester og<br />
dagaktivitetstilbud vil bli helt avgjørende<br />
for samspillet med familie og lokalsamfunn,<br />
og vil i mange tilfeller kunne utsette<br />
institusjonsinnleggelse…gi den enkelte et<br />
tilbud å gå til på dagtid, som kan fungere<br />
aktiviserende og stimulerende, gi gode<br />
opplevelser og gode hverdager».<br />
Med basis i dette vil jeg ha et dagtilbud i<br />
løsningen. Disse vil dra nytte av fagkompetansen<br />
på stedet og kan delta i tilbud på lik linje med de<br />
Boccia - sosial<br />
utendørsaktivitet.<br />
faste beboerne.<br />
Jeg vil også tilby avlastningstilbud i form<br />
av avlastningsleiligheter som drives av<br />
<strong>hjemme</strong>pleien. Det permanente botilbudet<br />
for de som trenger heldøgns tilsyn vil tilsvare<br />
tilbudet om «skjermet enhet».<br />
Eldresenter er ikke et lovpålagt tilbud, men<br />
allikevel vanlig i mange kommuner. Jeg ønsker å<br />
lage en møteplass for de eldre i lokalsamfunnet<br />
hvor de kan treffes, spise og være med i<br />
aktiviteter. De kan også benytte seg av lege,<br />
sentertilbud, rehabiliteringstilbud m.m.<br />
53
Bråta Bo- og servicesenter er et godt<br />
eksempel på et sted med ulike botilbud. De<br />
tilbyr serviceboliger, bofellesskap, som<strong>at</strong>iske<br />
sykehjemsplasser og «skjermede enheter»<br />
for demens. Unikt er også de mange<br />
sentertilbudene som svømmehall, fysioterapeut,<br />
bar og café. Det s<strong>at</strong>ses mye på kultur og<br />
arrangementer, som fasiliteres gjennom egen<br />
kulturkoordin<strong>at</strong>or. Syke<strong>hjemme</strong>t ses ikke som<br />
en isolert enhet, men som en integrert del av<br />
lokalsamfunnet, med tilbud som er åpne for alle<br />
å bruke. Jeg ønsker på samme måte å lage et<br />
sted som også kan brukes av lokalsamfunnet.<br />
Tilrettelagt botilbud for demens<br />
Rammene for dagens utbygging av botilbud<br />
med heldøgns pleie er lagt i Omsorgsplan<br />
2015: «Samtidig bør alt nytt som bygges<br />
og moderniseres med finansiering gjennom<br />
Husbankens nye tilskuddsordning til sykehjem<br />
og omsorgsboliger, bygges slik <strong>at</strong> det er tilpasset<br />
mennesker med demens. Da er små bokollektiv<br />
og avdelinger med aktivitetsmuligheter og<br />
direkte tilgang til tilrettelagte uteareal bedre<br />
enn gammeldagse institusjoner i mange etasjer<br />
med store avdelinger og lange korridorer.»<br />
Små enheter har blitt enerådende i Norge, og<br />
det er få som stiller spørsmål ved dem.<br />
54<br />
Den kommunale<br />
omsorgskjeden - tilbud<br />
tilpasset sykdomsfase.<br />
Basert på Bergers<br />
skala.<br />
«Optimale rammebetingelser er små<br />
bogrupper i et oversiktlig fysisk miljø<br />
med rel<strong>at</strong>ivt få beboere (seks til åtte<br />
personer) og et stabilt personale med<br />
nødvendig kompetanse»<br />
Helsedirektor<strong>at</strong>et (2007)<br />
Allikevel, enkelte sykehjem jeg har besøkt har<br />
valgt å «slå sammen» sine små bogrupper<br />
til større enheter. Ved Løvåsen Sykehjem i<br />
<strong>Bergen</strong> har man i en av etasjene åpnet dørene<br />
mellom tre enheter, hver på åtte beboere.<br />
Personalressursene strekker ikke til på de<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
små enhetene. Beboerne får også mer areal<br />
å bevege seg på. Jeg snakket med en erfaren<br />
pleier der, hun virket stresset. Hun savner tiden<br />
fra Fyllingsdalen sykehjem som nå er under<br />
ombygging. Der hadde de 26 beboere pr. etasje<br />
oppdelt i tre «brukergrupper» med hvert sitt<br />
oppholdsrom; vaktrom, spiserom og stuen.<br />
Hun syntes ikke korridorene var noe problem.<br />
De hadde mye mer nærhet til «brukerne» der,<br />
sier hun, nå er de opphengt i praktisk arbeid.<br />
Det var det også storkjøkken og ekstern<br />
aktivitetsstue med egen aktivitør.<br />
På Kolstihagen Sykehjem har de også åpnet opp
Undersøkelser & Analyser<br />
mellom tre mindre bogrupper og fått 30 beboere<br />
på ett gulv. Beboerne får mer plass til å bevege<br />
seg fritt, de blir ikke så trett av hverandre, og de<br />
får en ekstra stue i midten som alle kan bruke. I<br />
tillegg blir det et bedre pleiefaglig pleietilbud og<br />
mer overkommelig i forhold til n<strong>at</strong>tbemanning.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Det virker som om små skjermede enheter fort<br />
blir for begrenset i forhold til bevegelsesfrihet<br />
og fellesarealer, i tillegg til <strong>at</strong> bemanningen<br />
ikke strekker til. Eksemplene viser <strong>at</strong> mange<br />
ser fordeler ved å kombinere tryggheten<br />
og omsorgen i den mindre boenheten med<br />
tilbudene, friheten og variasjonen som et større<br />
miljø med flere mennesker gir. Jeg vil legge opp<br />
til en løsning der mindre bogrupper kan dele på<br />
fellesarealer og fellestilbud, slik <strong>at</strong> alle får en<br />
rikere hverdag og driften kan bli mer effektiv.<br />
Tverrfaglighet, habilitering og opplæring<br />
«En sterkere s<strong>at</strong>sing på kultur, aktivitet<br />
og trivselstiltak vil kreve større<br />
tverrfaglig bredde, med økt vekt på<br />
blant annet sosialpedagogikk, ergoterapi,<br />
fysioterapi og sosialt arbeid»<br />
Demensplan 2015<br />
Aldringsprosessen starter allerede når man er 30.<br />
Gradvis svekkes man både mentalt og kroppslig.<br />
Hørsel og syn blir dårligere, stressterskelen blir<br />
lavere og man kan bli mer sensitiv på lyder.<br />
Kroppen blir stivere og det blir vanskeligere<br />
å gå. På pleiehjem bruker mange gåstol for å<br />
kompensere for dårlig balanse og for å føle seg<br />
trygge. Noen trenger rullestol. I høy alder vil man<br />
få ulike sykdommer og plager, <strong>best</strong>emt av livsstil<br />
og gener. På pleiehjem er det ikke uvanlig med<br />
5-6 diagnoser i tillegg til demens.<br />
Mange eldre mister gradvis muskelstyrke i rygg<br />
slik <strong>at</strong> de ikke klarer å sitte oppreist, det har jeg<br />
Aktivitetsstua<br />
ved Bråta Bo- og<br />
Aktivitetssenter.<br />
Bråta Bo har ulike<br />
kommunale bo- og<br />
omsorgstilbud. I tillegg<br />
er det sentertilbud<br />
som er åpne for<br />
lokalbefolkningen.<br />
selv sett på steder jeg har besøkt. Det kan også<br />
være vanskelig å komme ut og inn av stoler på<br />
grunn av manglende armstyrke. Det er derfor<br />
viktig <strong>at</strong> de eldre får tilbud om målrettet og<br />
proaktiv trening fra fagpersonell slik <strong>at</strong> de kan<br />
være selvhjulpne lengst mulig. Konsekvensen<br />
av å bli sengeliggende eller rullestolbruker er<br />
redusert livskvalitet, og et mye større pleiebehov.<br />
28. I hht. «Forskrift om habilitering og<br />
rehabilitering» (FOR 2001-06-28 nr. 765.) og<br />
Kommunehelsehelsetjenesteloven.<br />
55
Kommunene er faktisk lovpålagt 28 å tilby<br />
tverrfaglig fagpersonell i sykehjem som kan<br />
tilrettelegge miljøet og skaffe hjelpemidler slik<br />
<strong>at</strong> beboerne oppnår <strong>best</strong> mulig funksjonsevne,<br />
selvstendighet og deltakelse, sosialt og i<br />
samfunnet. Videre sier Verdighetsgarantien<br />
(Lovd<strong>at</strong>a, 2010) <strong>at</strong> det kommunale<br />
tjenestetilbudet skal ivareta: «Å bevare eller<br />
øke sin mulighet til å fungere i hverdagen.<br />
Omsorgen skal bidra til habilitering og<br />
rehabilitering». 29<br />
De eldre har på grunn av alderssvekkelser stort<br />
behov for habilitering og tilrettelegging. Jeg<br />
vil legge til rette for dette i løsningen ved å ha<br />
tilgang til ulike fagressurser i miljøet; geri<strong>at</strong>risk<br />
lege, sykepleier og psykolog, samt fysioterapeut<br />
og ergoterapeut. Tilbudene bør også være<br />
tilgjengelige for lokalbefolkningen.<br />
Omsorgsplan 2015 har som målsetting;<br />
«De nærmeste skal også nås gjennom egne<br />
samtalegrupper og pårørendeskoler i samarbeid<br />
29. Habilitering og rehabilitering skal bidra til <strong>at</strong><br />
mennesker med neds<strong>at</strong>t funksjonsevne får muligheter<br />
til deltagelse i samfunnet på egne premisser. Fra<br />
helsedirektor<strong>at</strong>et.no.<br />
56<br />
med frivillige organisasjoner. Samtidig s<strong>at</strong>ses<br />
det på å gi alle ans<strong>at</strong>te i den kommunale<br />
helse- og sosialtjenesten nødvendig kunnskap<br />
gjennom ulike opplæringstiltak».<br />
Løsningen bør derfor ha lokaler for<br />
undervisning og opplæring av medarbeidere.<br />
De samme lokalene kan også benyttes til<br />
pårørendeskole og selvhjelpsgrupper.<br />
FRIVILLIGE OG FAMILIE<br />
«Samfunnet står overfor krevende<br />
omsorgsutfordringer de neste tiårene.<br />
De kan ikke overl<strong>at</strong>es til helse- og<br />
sosialtjenesten alene, men må løses<br />
med grunnlag i et offentlig ansvar<br />
som involverer de fleste samfunnssektorer,<br />
og ved å støtte og utvikle det<br />
frivillige engasjementet fra familie<br />
og lokalsamfunnet, organisasjoner og<br />
virksomheter»<br />
Stortingsmelding 25, pkt. 2.4, s.10<br />
Eldrebølgen og lave oljeinntekter vil trolig<br />
sette den norske velferdsst<strong>at</strong>en under press.<br />
Dette kan tvinge fram en nedtrapping i<br />
pleietilbudet for eldre. Allerede i dag er<br />
kommuneøkonomien presset. Fremover kan<br />
inns<strong>at</strong>s fra frivillige og pårørende bli et viktig<br />
virkemiddel for å sikre en verdig eldreomsorg.<br />
Løsningen bør ta høyde for dette ved å skape et<br />
<strong>at</strong>traktivt sted for frivillige og familie. Det bør<br />
være en egen frivillighetskoordin<strong>at</strong>or, Røde Kors<br />
sykehjem i <strong>Bergen</strong> har dette, med tilhørende<br />
møtelokaler. Det bør tilrettelegges med rom og<br />
fasiliteter slik <strong>at</strong> ulike lag og personer kan stå<br />
for aktiviteter.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Hvordan skape et sted som er <strong>at</strong>traktiv å<br />
besøke for familie og venner? For et kveldsbesøk<br />
bør man kunne sitte avskjermet fra de andre<br />
beboerne, et sted å slappe av og se på TV. Det<br />
bør være tilgang til kjøkken for tilberedning av<br />
småretter og kaffe. Også en hylle i et kjøleskap<br />
slik <strong>at</strong> man kan legge igjen m<strong>at</strong> og en flaske vin<br />
til mor. For lenger besøk, for eksempel over en<br />
helg, bør det være tilbud om besøksleiligheter.<br />
Attraktivt om man bor utenbys. Det bør også<br />
være tilbud for fellesskap og samvær; café,<br />
bibliotek. Et arbeidsrom med internett slik <strong>at</strong><br />
man kan arbeide noen timer mens mor sover.<br />
Det bør også være noe for barn; lekerom,<br />
sandkasser, d<strong>at</strong>aspill, sykler, tråbiler, husker.
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
1. Rehabilitering ved<br />
Kolstihagen sykehjem.<br />
2. Rull<strong>at</strong>or for utebruk.<br />
3. Fysisk aktivitet<br />
holder kroppen i form.<br />
HJEM VS. INSTITUSJON<br />
De fleste eldre ønsker å bo <strong>hjemme</strong> lengst<br />
mulig. Der har de sine kjente og kjære ting. De<br />
kjenner hver en krok. Der kan de leve som de<br />
ønsker uten <strong>at</strong> andre forstyrrer eller blander seg<br />
inn. Kontrasten mellom det et hjem har å tilby<br />
og det en institusjon tilbyr kan være enorm.<br />
Hjemme har man kjente møbler og ting fra et<br />
langt liv, man har innredet det slik man liker<br />
det. De er nærhet til familie, omsorg og gode<br />
følelser, blomster, hage, k<strong>at</strong>t, mange rom for<br />
ulike gjøremål, frihet til å bevege seg.<br />
2 3<br />
57
På pleiehjem er livet mye mer begrenset; lite<br />
frihet, låste dører, på oppbevaring, få steder å<br />
være, lite å gjøre, man bor blant fremmede, lite<br />
følelsesmessig støtte, man mangler et nabolag,<br />
omgivelsene er polerte og fremmedartede.<br />
Et pleiehjem bør etterstrebe å tilby det meste av<br />
det et hjem kan tilby i form av kontakt, frihet,<br />
<strong>at</strong>mosfære, aktiviteter og trivsel. Det må føles<br />
n<strong>at</strong>urlig for folk å komme på besøk. Det må innby<br />
til hverdagslige aktiviteter som å gå, være ute,<br />
snakke med andre, lage m<strong>at</strong>, spise sammen, lese<br />
avisen, se ut av vinduet, se på TV, høre musikk<br />
m.v. For mer fullverdige liv og meningsfulle<br />
dager. Hvordan lar omgivelsene oss få leve? Hva<br />
innbyr de til av aktivitet, fellesskap og glede?<br />
Jeg vil prøve å tilrettelegge for et normalt og rikt<br />
hverdagsliv i boomgivelsen.<br />
Flere har fortalt <strong>at</strong> personer med demens<br />
fungerer <strong>best</strong> i et miljø som er kjent for<br />
dem og <strong>at</strong> funksjonsevnen derfor svekkes<br />
når de flytter <strong>hjemme</strong>fra. Særlig vil bruk av<br />
innredning og gjenstander som de kjenner fra<br />
bomiljøer tidligere i livet gjøre <strong>at</strong> de kan ta i<br />
bruk gjenværende «autom<strong>at</strong>iske» ferdigheter.<br />
Hva som oppleves hjemlig og kjent er høyst<br />
individuelt siden alle har bodd i ulike hjem.<br />
Det vil også avhenge av forhold som hvor de<br />
«er» i sin fortid, sosial klasse, livsstil, smak,<br />
58<br />
oppvekststed og alder.<br />
Hvor viktig er et gjenkjennelig miljø for trivsel<br />
og fungeringsevne? Mine undersøkelser tyder<br />
på <strong>at</strong> flere innredningsstiler kan fungere; et<br />
hotelliknende miljø som på Hebrew Home eller<br />
en gammel slottsomgivelse som på Boller Slot.<br />
Det viktige er kanskje å tilby et miljø som gir<br />
hjemlige assosiasjoner, med alminnelige og<br />
gjenkjennelig elementer som likner det man<br />
bruker i priv<strong>at</strong>e hjem. For eksempel i forhold<br />
til gardiner, stoler, bord, bilder og gulv- og<br />
veggm<strong>at</strong>erialer. Det viktigste synes å være å<br />
unngå et typisk institusjonspreget miljø.<br />
Spesielt for pleiehjem er <strong>at</strong> de er plassert<br />
i høyeste risikoklasse 6 når det gjelder<br />
rømningskrav, dette er fordi beboerne ikke<br />
kan bringe seg selv i sikkerhet ved <strong>bra</strong>nn.<br />
Dette stiller mange krav til <strong>bra</strong>nndører,<br />
merking av rømningsveier, <strong>bra</strong>nnvarslere og<br />
utstyr som gir bomiljøet et institusjonelt<br />
preg. I USA hadde man klart å skape miljøer<br />
dere dette var mye mindre fremtredende<br />
og jeg vil benytte samme str<strong>at</strong>egi slik <strong>at</strong><br />
bomiljøet ikke blir så fremmedartet.<br />
Jeg ønsker <strong>at</strong> beboerne kan innrede i sin egen<br />
stil på rommet sitt. Ellers i miljøet vil jeg<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
prioritere å skape variasjon og <strong>at</strong>mosfære<br />
gjennom bruk av farger, m<strong>at</strong>erialer, form og<br />
liknende. Erfaringene fra Ulseth sykehjem<br />
utenfor <strong>Bergen</strong> viser <strong>at</strong> et mer moderne og<br />
farges<strong>at</strong>t miljø også fungerer for personer med<br />
demens.<br />
MILJØPSYKOLOGI<br />
Miljøpsykologi ser på hvordan omgivelsene<br />
påvirker mennesket. Man har funnet <strong>at</strong> det<br />
fysiske miljøet kan ha stor betydning for<br />
helse og velvære. Det er en trend i USA å<br />
bruke såkalt evidensbasert design (EBD), dvs.<br />
kunnskap basert på forskning, innen helse- og<br />
omsorgsarkitektur for å skape miljøer som<br />
gir redusert stress, økt velvære og raskere<br />
helbreding.<br />
Ved St. Olavs Hospital i Trondheim har man<br />
l<strong>at</strong>t seg inspirere blant annet av EBD for å<br />
skape et sykehus som setter pasientens behov<br />
og opplevelse i sentrum, et sted der man føler<br />
seg velkommen og ivaret<strong>at</strong>t. Sjefsarkitekten<br />
Ragnhild Aslaksen (Arkitektnytt, 2005) er<br />
oppt<strong>at</strong>t av <strong>at</strong> mennesker trenger et avgrenset rom<br />
for trygghet og priv<strong>at</strong>liv, hvor man kan slappe<br />
av og kontrollere omgivelsene, også når man er<br />
på sykehus. De har jobbet mye med å avskaffe<br />
korridorer og har innført «tun», som <strong>best</strong>år av
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
2<br />
1. Forskjellen mellom å bo<br />
<strong>hjemme</strong> og på institusjon<br />
kan være dram<strong>at</strong>isk.<br />
2. I hvilken grad kan man<br />
sette sitt eget preg på<br />
omgivelsene i institusjon?<br />
3. Bidrar gamle møbler til<br />
trivsel og økt fungering på<br />
pleiehjem?<br />
59<br />
3
60<br />
1<br />
2<br />
1. Priv<strong>at</strong>rom med karakter<br />
på Boller Slot i Danmark.<br />
2. Institusjonspreget<br />
bomiljø på Røde Kors<br />
sykehjem i <strong>Bergen</strong>.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
klynger av priv<strong>at</strong>rom. Bifunksjoner er «gjemt»<br />
mellom tunene. Hun er oppt<strong>at</strong>t av å skape<br />
gode rom for mennesker i en sårbar situasjon;<br />
romslighet, utsikt, mye dagslys, tilgang på sol og<br />
utearealer og mye grønt.<br />
På St. Olavs har man prøvd å dempe<br />
sykehuspreget og å skape et normalisert miljø.<br />
De bruker så mye tre som mulig innendørs;<br />
på gulv, vegger og i innredning, for eksempel<br />
i skranker. Tilreisende arkitekter er målløse<br />
over bruken av tre og n<strong>at</strong>urm<strong>at</strong>erialer. I tillegg<br />
har alle romforløp såkalte «miljøvegger»;<br />
fl<strong>at</strong>er som er frie for installasjoner, forbeholdt<br />
fargesetting eller utsmykking. Aslaksen er<br />
oppt<strong>at</strong>t av skjønnhet og estetiske omgivelser og<br />
bruker utsmykning, m<strong>at</strong>erialitet og sanselighet<br />
som virkemidler - «visuelle vitaminer“ som<br />
hun kaller det. Det er mye n<strong>at</strong>urbilder, også på<br />
geri<strong>at</strong>risk avdeling, gjerne i størrelse 3x4 meter.<br />
Det skaper en frisk og inspirerende stemning.<br />
«Visuelt og sansemessig er det viktig<br />
med livgivende elementer, dagslys, utsikt<br />
til n<strong>at</strong>ur, bilder av n<strong>at</strong>ur, blomster<br />
og grønne planter, fisk, fugler, rennende<br />
vann, bruk av n<strong>at</strong>urm<strong>at</strong>erialer etc.»<br />
Ragnhild Aslaksen
Undersøkelser & Analyser<br />
Birgit Cold (Gjengedal, 2009) mener det er<br />
direkte sammenheng mellom estetisk kvalitet<br />
og menneskers opplevelse av velvære. Man har<br />
studert hvilke omgivelser folk foretrekker.<br />
• Orden. Gir følelse av trygghet og kontroll.<br />
Rot, monotoni og innestengthet virker<br />
neg<strong>at</strong>ivt.<br />
• Moder<strong>at</strong> kompleksitet. Omgivelsen skal<br />
stimulere oss uten <strong>at</strong> vi kjeder oss eller<br />
forvirres. Høy visuell kompleksitet - sterke<br />
farger, krevende mønstre, rotete innredning -<br />
virker stressende.<br />
• Åpenhet. Dagslys, utsyn og oversikt<br />
gir følelse av kontroll, trygghet og frihet.<br />
Forståelige omgivelser gir oss lyst til å<br />
utforske dem.<br />
N<strong>at</strong>urens virkning<br />
N<strong>at</strong>uren er menneskets n<strong>at</strong>urlige habit<strong>at</strong> hvor<br />
vi har utviklet oss som art gjennom millioner<br />
av år. Vi er trolig disponert for å reagere positivt<br />
på n<strong>at</strong>uren, den er vårt «eldste hjem», et sted<br />
hvor vi slapper av og restituerer oss. N<strong>at</strong>uren er<br />
en evig, levende kraft. Den virker avstressende<br />
og rekreerende. N<strong>at</strong>uren er variert, sammens<strong>at</strong>t<br />
1. Forskrifter i forhold<br />
til <strong>bra</strong>nn og rømning<br />
preger miljøet i de<br />
fleste pleiehjem.<br />
2. N<strong>at</strong>urbilder frisker<br />
opp. Her fra Ulseth<br />
sykehjem.<br />
61<br />
1<br />
2
62<br />
1<br />
2<br />
1. «Falling W<strong>at</strong>er» av<br />
Frank Lloyd Wright er<br />
integrert i n<strong>at</strong>uren, og<br />
ligger over en liten elv.<br />
2. Bruk av<br />
trem<strong>at</strong>erialer i<br />
vegger og innredning<br />
på St. Olavs<br />
Hospital imponerer<br />
internasjonalt.<br />
og skiftende med hensyn på former, fl<strong>at</strong>er,<br />
farger, lys og temper<strong>at</strong>ur. N<strong>at</strong>uren betyr<br />
bevegelsesfrihet og sanseinntrykk.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Roger Ulrich viste i sin klassiske studie fra 1984<br />
<strong>at</strong> pasienter med utsikt til n<strong>at</strong>ur fikk en rekke<br />
fordeler fremfor pasienter som ikke hadde det;<br />
kortere liggetid, mindre medikamentbruk, færre<br />
klager. Senere forskning har vist <strong>at</strong> n<strong>at</strong>ur har en<br />
rekke positive effekter; reduksjon av neg<strong>at</strong>ive<br />
følelser som sinne, angst, frustrasjon; reduksjon<br />
av stress; raskere mental gjenhenting. 30<br />
Menneskets «arkaiske» drømmested er den<br />
frodige bekkedalen; åpen slette med trær<br />
omkring og en rennende elv. Den åpne sletten<br />
gir oversikt. Trærne gir skjul og trygghet.<br />
Vannet og vegetasjonen er livgivende. Vi<br />
trives i oversiktlige og trygge miljøer og med<br />
n<strong>at</strong>ur rundt oss. Pallasmaa (2005) mener <strong>at</strong><br />
underbevisste aspekter som engstelser, frykt,<br />
ønsker og håp er avgjørende for vår opplevelse<br />
av velvære i rom. «Biophilic design» er en ny<br />
retning som bringer n<strong>at</strong>ur og n<strong>at</strong>urelementer i<br />
30. Fra foredrag av Tina Bringslimark på <strong>KHiB</strong><br />
høsten 2010.
Undersøkelser & Analyser<br />
det bygde miljø for å skape rekreerende miljøer.<br />
Tilgang til n<strong>at</strong>ur kan bety mye. Boller Slot i<br />
Danmark er et sted for de «tyngste» tilfellene<br />
av demens. Hit kommer de med uhåndterlige<br />
<strong>at</strong>ferdsproblemer, som andre institusjoner har<br />
gitt opp. Det gamle slottet ligger i n<strong>at</strong>urskjønne<br />
omgivelser og har 19 beboere. Det er romslig<br />
og fritt innendørs. Daglig går man tur med<br />
beboerne i den store parken utenfor. Allerede<br />
etter tre til fire dager begynner de å roe seg og<br />
snart trives de godt med å bo her.<br />
Maggie’s i London<br />
Maggie’s Cancer Caring Center i London er<br />
et godt eksempel på integrering av planter og<br />
n<strong>at</strong>urelementer innendørs. På tross av <strong>at</strong> vegger<br />
og gulv er i polert betong har man klart å skape<br />
et lunt og ivaretagende miljø for kreftrammede<br />
mennesker i en sårbar situasjon. Planter er<br />
integrert gjennomgående i hele miljøet. Små<br />
hager er anlagt i glassbokser. Masse dagslys<br />
slipper inn, blant annet gjennom spalter i det<br />
overliggende taket. Interiøret er delik<strong>at</strong>; valget<br />
av møbler og stoffer, fargesammensetningen<br />
og utsmykningen. Rommene er avgrensede og<br />
passe store - tilrettelagt for varierte aktiviteter<br />
og sosial kontakt.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Det er utvilsomt <strong>at</strong> omgivelsene inne og i<br />
n<strong>at</strong>uren påvirker oss. Jeg vil prøve å skape et<br />
estetisk innemiljø som er ryddig, oversiktlig<br />
og enkelt. Jeg vil dra nytte av erfaringene<br />
fra Maggie’s og St. Olavs og bringe n<strong>at</strong>ur og<br />
n<strong>at</strong>urelementer inn, for eksempel i form av<br />
planter, trær eller n<strong>at</strong>urbilder. Dette kan også<br />
gi lettere tilgang til berikende n<strong>at</strong>uropplevelser<br />
for demensrammede, som gjerne ikke går ut på<br />
egen hånd. N<strong>at</strong>urm<strong>at</strong>erialer har en egen appell<br />
til mennesker, og jeg vil bruke tre innendørs.<br />
Stedet må ha god utsikt til omliggende n<strong>at</strong>ur,<br />
det gir rekreasjon i seg selv.<br />
Vi tar inn rom gjennom sansene og det skaper<br />
ulike stemninger i oss; trygt, lunt, inspirerende,<br />
beroligende, stimulerende. Jeg ønsker å<br />
bruke n<strong>at</strong>urelementer sammen med romlige<br />
virkemidler som lys, farger, m<strong>at</strong>erialer og form<br />
for å skape en <strong>at</strong>mosfære som understøtter<br />
rommets hensikt og beboernes behov.<br />
HAGE OG FRILUFT<br />
De fleste pleiehjem jeg har vært på har h<strong>at</strong>t hage<br />
utenfor og vi har tidligere sett hvor viktig det er for<br />
de eldre å komme ut for bevegelse og sansestimuli.<br />
I tillegg er det å se n<strong>at</strong>ur eller å være ute i n<strong>at</strong>uren<br />
en kilde til helse og velvære i seg selv.<br />
I Norge har det vært s<strong>at</strong>set mye på å lage<br />
sansehager i pleieinstitusjoner for personer<br />
med demens. Dette er spesielt trygge og<br />
tilrettelagte hager med lett tilgjengelighet. 31<br />
Målet er å ta i bruk alle sansene, og <strong>at</strong> hele<br />
kroppen skal brukes i hagen. Hagen skal<br />
oppleves gjennom å høre, å lukte, se, føle, smake<br />
og berøre. Mange er vant til hage fra sine egne<br />
priv<strong>at</strong>e hjem, og muligheten for å være ute i<br />
hagen gir berikelse og glede.<br />
Ut fra min erfaring virker det som om<br />
sansehagene ikke er så mye i bruk som de<br />
kunne vært. Av ulike grunner kan det, som<br />
vi har diskutert tidligere, være et tiltak for<br />
demensrammede å komme seg ut. Demens<br />
medfører også mangel på tiltaksevne, derfor må<br />
noen ta initi<strong>at</strong>iv <strong>–</strong> man må ha med seg noen.<br />
31. Fra «Hva er en sansehage?» av Tanja C. B.<br />
Andresen, Hageselskapet.<br />
63
64<br />
1<br />
2<br />
1. På St. Olavs Hospital<br />
benyttes n<strong>at</strong>urbilder, helt<br />
opp i 3x4 meter.<br />
2. Sou Fujimoto bringer<br />
skogen inn i sitt<br />
«House-N».<br />
3. Boller Slot er omgitt av<br />
vollgrav - og en stor park.<br />
4.Den frodige bekkedalen<br />
- menneskets foretrukne<br />
habit<strong>at</strong>? Trygghet,<br />
oversikt, vann, m<strong>at</strong>.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
3
Undersøkelser & Analyser<br />
Dette har pleierne ofte ikke tid til, og det er<br />
lett for <strong>at</strong> beboerne blir sittende inne. Man<br />
ønsker kanskje heller ikke <strong>at</strong> de skal gå ut<br />
på egenhånd for å unngå <strong>at</strong> de vandrer ut av<br />
området eller <strong>at</strong> de faller og skader seg.<br />
Hva bør gjøres?<br />
N<strong>at</strong>ur og uteliv har en rekke positive<br />
virkninger og det må tilrettelegges med<br />
<strong>at</strong>traktive og sikre uteområder for bevegelse<br />
og tilgang på n<strong>at</strong>ur, vær, vind sol og<br />
sanseinntrykk. Hagen bør tilrettelegges<br />
4<br />
for ulike typer aktiviteter og samvær;<br />
sommerfester, grilling, sitte og nyte været,<br />
rake løv, hagestell, leke med oldebarna osv.<br />
Hage bør være slik <strong>at</strong> de eldre kan klare seg<br />
uten assistent og finne tilbake selv. Det bør<br />
være en tydelig vandresti som går i sløyfe<br />
og leder dem tilbake til utgangspunktet. Et<br />
omsluttende gjerde eller en hekk for sikkerhet.<br />
Grus er mye brukt som dekke, men kan<br />
være vanskelig fremkommelig med gåstol og<br />
rullestol. Jeg ser for meg et mykere plastdekke<br />
tilsvarende det på friidrettsbaner; lett<br />
fremkommelig og skånsomt ved fall. Det må<br />
være steder å sitte og hvile underveis.<br />
Uteklær må være lett tilgjengelig. På Blidensol<br />
sykehjem i Stavanger henger varmedressene<br />
klare. Det bør også være en bod med redskaper<br />
for å klippe hekk, rake løv, plante, luke og<br />
lage buketter. Og en kjøkkenhage for bruk<br />
på sommertid. I tillegg ønsker jeg en slags<br />
vinterhage innendørs, gjerne med trær, et stort<br />
område for rekreasjon og bevegelse også på<br />
vinterstid. Eldre er sensitive for temper<strong>at</strong>ur og<br />
kan derfor ha vanskelig for å komme seg ut. Et<br />
innendørs drivhus, med blomster og urter for<br />
opplevelse av farge og lukt, ville også være et<br />
helårssted for aktivitet og sansestimulering.<br />
UNIVERSELL UTFORMING<br />
Universell uforming er en helhetlig tilnærming<br />
for å tilrettelegge bygg, omgivelser og produkter<br />
slik <strong>at</strong> de kan brukes av flest mulig - «design for<br />
alle». Prinsippene tar utgangspunkt i personer<br />
med neds<strong>at</strong>t funksjonsevne; syns-, hørsels,<br />
orienterings-, bevegelses- og miljøhemmede.<br />
Det kan gjelde grupper som astm<strong>at</strong>ikere,<br />
eldre, rullestolbrukere, de med lesevansker<br />
og kognitivt svekkede. Universell utforming<br />
innebærer tilrettelegging med hensyn på<br />
65
66<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1
Undersøkelser & Analyser<br />
1. Maggie’s Cancer<br />
Caring Centre i London.<br />
Tegnet av Richard<br />
Rogers. Tekstiler, farger,<br />
utsmykning, planter og<br />
tre mykner opp i forhold<br />
til den polerte betongen<br />
i vegger, tak og gulv.<br />
Planter er integrert ute<br />
og inne.<br />
2.Fra det priv<strong>at</strong>drevne<br />
pleie<strong>hjemme</strong>t Esperi<br />
Tilkka i Helsinki.<br />
3. Sittegruppe i stuen<br />
på Esperi Tillka.<br />
2<br />
3<br />
lydmiljø, lysmiljø, fremkommelighet, merking,<br />
orientering, tydelighet, godt inneklima m.m.<br />
Design for eldre vil i stor grad si å fokusere<br />
på et universelt utformet miljø. Dette tar<br />
hensyn til typiske alderssvekkelser og bidrar<br />
til <strong>at</strong> eldre kan være mer selvhjulpne på tross<br />
av sine funksjonsnedsettelser, f.eks. i forhold<br />
til fremkommelighet ved bruk av gåstol eller<br />
orienteringsevne ved svekket syn eller hørsel. De<br />
vil hemmes mindre av sine fysiske og psykiske<br />
begrensninger, noe som vil lette hverdagen og<br />
bidra til mestringsfølelse, utfoldelse og trivsel.<br />
Jeg vil bruke universell utforming for å skape et<br />
eldrevennlig miljø (SBE, 2010).<br />
Ved demens øker sjansen for fall. Det er derfor<br />
viktig med god belysning og å unngå terskler.<br />
Man kan også begrense fallskader ved å ha<br />
avrundede kanter på møbler og innredning. Bruk<br />
av mykere m<strong>at</strong>erialer, for eksempel i forkant av<br />
trappetrinn, vil også hjelpe. Trappetrinn, søyler<br />
og vinduer må gjøres synlige. Lave vinduer<br />
bør unngås fordi beboerne ofte prøver å gå ut<br />
«gjennom vinduene».<br />
Fokus innen universell utforming er primært<br />
på funksjonelle og ikke på estetiske kvaliteter.<br />
Allikevel, universell utforming retter seg også<br />
mot mennesker som har fått sanser eller<br />
67
68<br />
1<br />
2<br />
1. «Hip hip hurra!<br />
Kunstnerfest på<br />
Skagen». 33<br />
2. En hage stimulerer<br />
alle sansene.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
kognitive ressurser neds<strong>at</strong>t. Og mennesker<br />
opplever rom og arkitektur gjennom alle sine<br />
sanser; vi hører, berører, ser, føler og beveger<br />
oss i rom. Vi registrerer lyd, lys, temper<strong>at</strong>ur,<br />
fuktighet, lukt, tekstur, farger, form, overfl<strong>at</strong>e,<br />
og størrelse. Derfor er det også viktig å skape<br />
multi-sensoriske rom for alle sansene, både for å<br />
kompensere for neds<strong>at</strong>t funksjonsevne, men også<br />
for å gi berikelse og stimuli til alle sansene. 32<br />
DAGSLYS OG SOLLYS<br />
Hobday (2007) fremhever betydningen<br />
av tilstrekkelig dagslys og sollys for helse<br />
og velvære. Lys påvirker blant annet<br />
hormonproduksjon og stoffskifte som igjen<br />
styrer søvn, energinivå og humør. Den<br />
ultrafiolette delen av sollyset er antibakterielt<br />
og anti-inflamm<strong>at</strong>orisk og hjelper å holde folk<br />
friske. Varmen fra sollyset gir velvære i seg selv.<br />
Hobday mener <strong>at</strong> et høyt lysnivå er nødvendig<br />
for å fremme helse og velvære, mye høyere enn<br />
det som kreves for eksempel for å lese.<br />
32. Inspirert av Camilla Ryhl sitt kurs i universell<br />
utforming ved <strong>KHiB</strong>.<br />
33. Av Peder Severin Krøyer (1888). Mennesker trives<br />
i n<strong>at</strong>uren.
Undersøkelser & Analyser<br />
Vitamin D produseres i huden ved direkte<br />
sollys og styrker immunforsvar, benbygning og<br />
muskelstyrke. Det er UV-strålingen i sollyset<br />
som har effekt. Mangel på vitamin D kan lett<br />
utvikle seg hos eldre fordi de sitter mye inne.<br />
I bygg og lukkede innemiljøer er derfor særlig<br />
viktig å bringe inn lys, helst i form af sterkt og<br />
fullspektret sollys.<br />
Et vanlig problem hos demensrammede er<br />
<strong>at</strong> de ikke vet hvilken tid på døgnet det er, og<br />
n<strong>at</strong>tevandring er utbredt. Vår biologiske klokke<br />
trenger en viss mengde lys for å «resette» seg.<br />
Innemiljøet på pleiehjem er ofte lyssvakt og<br />
1. Å gå ute gir<br />
opplevelser og<br />
stimulerer kropp og<br />
sanser.<br />
2. Hagearbeid gir glede<br />
for mange.<br />
3. Lave vinduer fungerer<br />
dårlig for eldre med<br />
demens.<br />
1<br />
69<br />
2<br />
3
folk sitter mye inne. Professor Knut Engedal<br />
sier <strong>at</strong> det er gjort forsøk i norske pleiehjem<br />
med økt daglig eksponering for kraftig lys.<br />
Dette ga sterkt forbedret døgnrytme og<br />
mindre n<strong>at</strong>tevandring.<br />
I gammel byggeskikk ble hus plassert slik<br />
<strong>at</strong> man fikk maksimalt ut av sollyset. Man<br />
hentet livgivende varme inn fra sør og<br />
beskyttet seg mot solløse kulden mot nord.<br />
Oppholdsrom bør som minimum ha noen<br />
sydvendte vinduer slik <strong>at</strong> nok sol og dagslys<br />
kommer inn (Hobday, 2007).<br />
Tilgang til sol og nok dagslys er viktig for<br />
hygiene, helse, orienteringsevne og velvære.<br />
Jeg vil derfor skape en løsning som bringer<br />
inn mye dagslys til innemiljøet, og som har<br />
sydvendt stue. Jeg vil forsøke å unngå en<br />
nordvendt stue. Dette vil gi lite sol og bli for<br />
mørkt og kaldt.<br />
Det må også være gode muligheter for<br />
direkte sollys, i form av uteområder og<br />
terrasser. I enkelte solvendte soner vil jeg<br />
ha spesialvinduer som slipper gjennom<br />
UV-strålene, slik <strong>at</strong> beboerne kan få de<br />
helsebringende delene av sollyset selv om<br />
de sitter innendørs. Et sydvendt «solarium»,<br />
som på Alvaar Altos tuberkulosesan<strong>at</strong>orium i<br />
70<br />
Paimio, kan også være aktuelt.<br />
BELYSNING<br />
Vi får 80% av all informasjon gjennom<br />
synet. 34 Å se gjør <strong>at</strong> vi kan tolke og forstå<br />
omgivelsene. Ryddige og enkle omgivelser<br />
er <strong>bra</strong> for kognitivt svekkede. Lys og skygge<br />
forteller om form og rom, og er viktig for<br />
orientering, stemning og detaljsyn. Ved<br />
å øke kontrast mellom ulike fl<strong>at</strong>er økes<br />
dybdesynet og omgivelsen blir mer forståelig.<br />
God lyssetting kan forebygge fallulykker.<br />
Oppf<strong>at</strong>telsen av rom påvirkes av mange<br />
faktorer; lysfordeling, skygger, reflekser<br />
og glans, lysnivå, lysfarge, blending og<br />
fargegjengivelse. En god lyssetting må ta<br />
hensyn til alle disse.<br />
En 80-åring kan trenge opptil 5 ganger så mye<br />
lys til detaljsynet som yngre. Det har vist seg<br />
<strong>at</strong> det er nok å øke lysstyrken to til tre ganger<br />
for å understøtte detaljsynet.<br />
Blending er et stort problem for eldre og<br />
skyldes forringelser i øyet. Blending svekker<br />
synsevnen, det er ubehagelig og bør derfor<br />
unngås helt. Valg av farger og m<strong>at</strong>erialer<br />
i forhold til blankhet og lyshet påvirker<br />
blending. Blanke og lyse fl<strong>at</strong>er som gir<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
gjenskinn bør unngås i områder med mye lys.<br />
Gjenskinn, for eksempel i bonet linoleum,<br />
kan tolkes som vann eller gl<strong>at</strong>t, og beboerne<br />
våger ikke gå inn på området. Skjerming av<br />
vindusfl<strong>at</strong>er mot direkte sol og gjenskinn må<br />
være mulig.<br />
Indirekte belysning bør etterstrebes for å<br />
unngå blending. På Kolstihagen sykehjem har<br />
de supplert med uplights for å øke lysstyrken i<br />
korridorer, trappeganger og oppholdsrom.<br />
FARGER OG KONTRASTER<br />
Farger påvirker oss og skaper assosiasjoner<br />
og stemninger. Et godt fargemiljø er viktig for<br />
<strong>at</strong> mennesker skal trives. Fargesmak kan være<br />
høyst individuell, men påvirkes også av faktorer<br />
som alder, kultur, kjønn og sosial klasse.<br />
Farger kommuniserer; psykologisk, kulturelt<br />
og i n<strong>at</strong>uren. Farger kan symbolisere følelser;<br />
kjærlighet, glede, sorg, «feeling blue», håp.<br />
Likeledes kan hvitt symbolisere død og rødt kan<br />
symbolisere kjærlighet - avhengig av kultur.<br />
34. Kilde i dette kapitlet: Myrvold (2004)
Undersøkelser & Analyser<br />
N<strong>at</strong>uren påvirker oss følelsesmessig,<br />
stemmer oss og gir ro og rekreasjon.<br />
Estetiske opplevelser har sin rot i n<strong>at</strong>uren og<br />
menneskets fargesans er skapt i samvirke med<br />
n<strong>at</strong>uren gjennom evolusjonen. Det er trolig<br />
derfor fargene i n<strong>at</strong>uren nesten alltid oppf<strong>at</strong>tes<br />
som «riktige», de skurrer sjelden. Når vi er ute<br />
i n<strong>at</strong>uren kan fargesammensetningene være<br />
svært nyanserike. Allikevel oppleves fargene i<br />
n<strong>at</strong>uren sjelden overveldende eller stressende.<br />
I dette prosjektet vil jeg utarbeide<br />
fargesammensetninger med utgangspunkt i<br />
n<strong>at</strong>urmotiver. Fargene skal bidra til å skape<br />
1. Alvar Aalto sitt<br />
tuberkulosesan<strong>at</strong>orium i<br />
Paimio. Sydvendt solarium<br />
i toppetasjen.<br />
2. Bruk av «uplights» for<br />
å gi blendingsfritt lys.<br />
Kolstihagen sykehjem.<br />
3. N<strong>at</strong>urens<br />
fargenyeanser er<br />
sammens<strong>at</strong>te, men<br />
«skurrer» sjelden.<br />
1 3<br />
71<br />
2
en <strong>at</strong>mosfære som samsvarer med rommets<br />
bruksformål og hensikt. For eksempel kan<br />
man i et aktivitetsrom velge en fargepalett<br />
som formidler aktivitet, liv, optimisme og<br />
glede. Ulike <strong>at</strong>mosfærer i ulike soner vil også<br />
gi variasjon i bomiljøet. En god lyssetting er<br />
viktig for <strong>at</strong> fargene skal oppf<strong>at</strong>tes.<br />
Erfaringene fra Ulseth sykehjem i <strong>Bergen</strong> 35<br />
viser <strong>at</strong> personer med demens trives med<br />
friske farger rundt seg. Man har ikke merket<br />
økt stress eller uro hos de som bor der. Noe<br />
av utsmykningen på Ulseth har også rel<strong>at</strong>ivt<br />
krevende fargesammensetninger. Tidligere<br />
ville man trodd <strong>at</strong> dette kunne gi uro hos<br />
personer med demens.<br />
Farger kan brukes som støtte og stimuli i<br />
pleiemiljø. Helle Wijk sin forskning viser <strong>at</strong><br />
demensrammede sin fargeoppf<strong>at</strong>ning er godt<br />
bevart opp i høye alder, nesten like <strong>bra</strong> som hos<br />
jevngamle eldre uten demens. 36 Personer med<br />
demens har forts<strong>at</strong>t preferanser når det gjelder<br />
farger, og de liker fargene grønt, blått og rødt<br />
35. Samtale med Ruth Berit Vik i <strong>Bergen</strong> Kommune.<br />
36. Fra Wijk (2001) samt Helle Wijks kapittel i<br />
boken Anter (2006).<br />
72<br />
<strong>best</strong>, mens de liker brunt minst. Wijk påpeker<br />
<strong>at</strong> disse result<strong>at</strong>ene vanskelig kan brukes for å<br />
fargesette et miljø.<br />
Et viktig funn er god kontrastfølsomhet. Eldre<br />
skiller godt mellom nærliggende fargenyanser,<br />
særlig når de har lyshetsforskjeller<br />
(luminanskontrast).<br />
Bruk av kun farge som middel til gjenkjenning<br />
fungerer ikke så <strong>bra</strong> for målgruppen.<br />
Kombinasjonen av form med farge gir<br />
sterkere grad av gjenkjenning. Eldre kan<br />
også identifisere de fleste primær- og<br />
1<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1. Frisk fargebruk<br />
på Ulseth sykehjem<br />
utenfor <strong>Bergen</strong>.<br />
2. Sammens<strong>at</strong>t<br />
fargemønster i<br />
utsmykningen på<br />
Ulseth.<br />
3. Kontrastfarger<br />
på rekkverk og<br />
trappenese. Dementia<br />
Services Development<br />
Centre, University of<br />
Stirling i Skottland.<br />
4. NCS nyansetrekant.<br />
Viser fargenyansene<br />
for en gitt kulørtone<br />
langs aksene sorthet<br />
(S), hvithet (W) og<br />
kulørthet (C).<br />
5. NCS fargesirkel.<br />
Viser kulørtonene<br />
fordelt mellom de fire<br />
primærfargene gul,<br />
rød, grønn og blå.
Undersøkelser & Analyser<br />
2<br />
3<br />
73<br />
4<br />
5
sekundærfarger. Dette kan man bruke som<br />
informasjonsbærere i miljøet, for eksempel ved<br />
å la alle toalettdører være røde.<br />
Demensrammede vil ha stor nytte av et tydelig<br />
miljø. Ved å skape lyshetsforskjell for eksempel<br />
mellom bord og tallerken eller lysbryter og vegg<br />
vil omgivelsen bli lettere å tolke for personer<br />
med demens. En kontrast som er for svak gir<br />
utydelighet, mens for sterke kontraster kan gi<br />
ubehag. I TEK 10 (SBE, 2010) settes det nå krav<br />
til luminanskontraster (C) i bygg, for eksempel<br />
skal en dør ha C=0,4 i forhold til vegg.<br />
74<br />
Rommets form og avgrensninger kan<br />
markeres ved hjelp av luminanskontrast<br />
slik <strong>at</strong> dybdesynet styrkes. Blindeforbundet<br />
anbefaler C=0,2 mellom gulv og vegg. Møbler,<br />
innredning og andre elementer kan på samme<br />
måte fargesettes slik <strong>at</strong> de avtegner seg fra<br />
omgivelsene. I dette prosjektet vil jeg fargesette<br />
med lyshetsforskjeller slik <strong>at</strong> miljøet blir<br />
tydeligere og lettere å tolke.<br />
1. Kjøkken adskilt fra<br />
spise- og oppholdsrom<br />
på Fjell sjukeheim.<br />
Gunstig i forhold til<br />
støy.<br />
Når det gjelder mønstre så trenger man ikke<br />
benytte ensfargede fl<strong>at</strong>er, for eksempel på gulv,<br />
vegger og gardiner. Men mønstre må heller ikke<br />
være for visuelt krevende. På Boller Slot var<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
det mønstret tapet mange steder uten <strong>at</strong> det ga<br />
problemer for beboerne.<br />
N<strong>at</strong>ural Color System (NCS) kan beskrive 10<br />
millioner farger. En farge <strong>best</strong>emmes ut fra sin<br />
kulørtone (plassering på faresirkel), kulørthet<br />
(mengden av fargepigment) og graden av<br />
sorthet (hvor mye sort/hvitt det er i fargen). For<br />
en gitt kulørtone finnes mange fargenyanser,<br />
som <strong>best</strong>emmes av kulørthetsgraden og<br />
svarthetsgraden. Nyansene visualiseres i en<br />
såkalt nyansetrekant.<br />
LYDMILJØ<br />
Et godt lydmiljø bidrar til å minske uro og<br />
agitasjon hos demensrammede. De har<br />
gjerne lavere stressterskel og langsommere<br />
prosessering av inntrykk. I tillegg gjør kognitiv<br />
svikt <strong>at</strong> fortolkning og språkforståelse svekkes.<br />
Et godt lydmiljø er avhengig av et høyt signal/<br />
37. Det finnes stillegående maskiner som vasker og<br />
støvsuger vinyltepper.<br />
38. Kortluggede ulltepper vil heller ikke gi fra seg<br />
eller virvle opp mye støv, men er ikke like egnet<br />
som vinyltepper i soner med søl, spising, utesko og<br />
mye trafikk.
Undersøkelser & Analyser<br />
støy-forhold (HLF, 2010). Det vil si <strong>at</strong> lyden<br />
man vil høre, «signalet», er sterkt i forhold til<br />
den uvedkommende lyden, «støyen», som man<br />
ikke vil høre. Signalet er typisk en persons<br />
stemme, musikk, fottrinn o.l. Støyen <strong>best</strong>år<br />
av alt det en ikke trenger å høre, det kan være<br />
andres stemmer, maskiner, trafikk, ventilasjon.<br />
Mye støy, det vil si et lavt signal/støy-forhold,<br />
vil virke stressende og forvirrende.<br />
Lydkvalitet i et rom <strong>best</strong>emmes av<br />
etterklangstiden; tiden det tar før en lyd i<br />
rommet dør ut. Dersom en lyd varer lenge<br />
vil det gi mye uvedkommende lyd i rommet<br />
som oppf<strong>at</strong>tes som støy. Det er gjerne lang<br />
etterklangstid i et rom med harde og parallelle<br />
fl<strong>at</strong>er; lydbølgene blir ikke absorbert og «lever»<br />
derfor lenge før de dør ut. Man må sørge for å<br />
absorbere lyden for å gi kortere etterklangstid.<br />
Dette vil gi bedre romakustikk. Ved kognitiv<br />
svikt er dette viktig for å kunne oppf<strong>at</strong>te og<br />
forstå det som sies og det som skjer rundt en.<br />
Det er mange måter å redusere støy på:<br />
• Mineralullspl<strong>at</strong>er. I følge firmaet BS<br />
Akustikk er mineralullspl<strong>at</strong>er det mest<br />
effektive til lydabsorbering og brukes mye i<br />
akustisk himling. Systemhimlinger gir fort<br />
institusjonspreg, men akustiske pl<strong>at</strong>er kan<br />
også brukes i vegg, for eksempel montert bak<br />
en rad med trespiler. Pl<strong>at</strong>ene kan også dekkes<br />
med tekstiler eller andre egnede m<strong>at</strong>erialer for å<br />
oppnå ønsket overfl<strong>at</strong>e og farge. I rom med mye<br />
samtale har man gjerne lydabsorberende felter i<br />
hodehøyde for å absorbere tale.<br />
• Tekstiler. Stoppede møbler, romdelere,<br />
gardiner, tepper og liknende absorberer også lyd.<br />
• Støykilder. En uheldig løsning jeg har sett<br />
mange steder er <strong>at</strong> kjøkken ikke er adskilt<br />
lydmessig fra oppholdsrom. Dette gir støy i<br />
forbindelse med tilberedning av m<strong>at</strong>, pådekking<br />
og oppvask. På Fjell Sjukeheim var kjøkkenet<br />
separert fra stuen med vegg og to svingdører.<br />
Dette ga god skjerming. Foldevegg mellom<br />
kjøkken og stue er også vanlig. Støy fra heis,<br />
trapper og trafikkerte soner kan reduseres<br />
ved å plassere dem tilstrekkelig langt unna<br />
oppholdssoner eller gjennom skjerming.<br />
Et godt lydmiljø har mye å si for trivselen til<br />
personer med demens. Man må prøve å begrense<br />
støy så mye som mulig. Lyder fra stoler som<br />
flyttes og klirrende <strong>best</strong>ikk oppleves slitsomt.<br />
Det gjør også bakgrunnsstøy fra vifter og<br />
ventilasjon. Mange har nevnt <strong>at</strong> de ønsker bedre<br />
lydisolasjon til beboerrom, fordi noen roper om<br />
n<strong>at</strong>ten og holder de andre våkne.<br />
GULV<br />
De fleste norske pleiehjem jeg har besøkt<br />
benytter linoleum eller vinylbelegg på gulv. Dette<br />
gir et fremmed og institusjonelt preg. Kravet til<br />
hygiene og enkelt renhold er styrende. Bruken av<br />
tepper i USA ga et dempet og behagelig lydmiljø<br />
som bidro til trivsel. Tepper er lite brukt i Norge.<br />
Man ønsker enkelt renhold, for eksempel ved søl<br />
og inkontinens.<br />
Bruk av tepper i institusjon forhindres også av<br />
Astma og Allergi Forbundet (AAF). De anbefaler<br />
gl<strong>at</strong>te og vaskbare gulvfl<strong>at</strong>er. AAF godtar ikke<br />
vinyltepper, på tross av <strong>at</strong> disse er godkjent for<br />
astm<strong>at</strong>ikere i mange andre land. Vinyltepper<br />
har plastfibre som er vann- og smussavstøtende<br />
og avgir ikke støv. Teppene er derfor enkle å<br />
renholde. 37 Vinyltepper fungerer faktisk som<br />
støvsamlere, mens på gl<strong>at</strong>te gulvfl<strong>at</strong>er så vil<br />
støvet legge seg oppå gulvet og virvles opp når<br />
noen går forbi. 38 Teppene er også fremkommelige<br />
mhp. rullestol.<br />
Mørke gulv kan oppf<strong>at</strong>tes som avgrunner, og<br />
mørke fliser på baderom er ingen god ide. Et<br />
annet problem er <strong>at</strong> overganger i et gulv kan<br />
75
76<br />
1<br />
1. Vinyltepper tåler mye<br />
rengjøring og slitasje<br />
samtidige som de er<br />
gunstige mhp. allergi.<br />
2. Tregulv gir hjemlig<br />
preg.<br />
3. Skifer-fliser på Ulseth<br />
sykehjem.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
oppf<strong>at</strong>tes en barriere, som de ikke vil passere.<br />
Tregulv assosieres med hygge, hjemlighet,<br />
kvalitet og kultur. Tregulv er lite brukt i norske<br />
pleiehjem pga. inkontinens og søl. Jeg kontaktet<br />
Gulvspesialisten i <strong>Bergen</strong> for å høre om tregulv<br />
kunne egne seg i pleiehjem. De mente det ikke<br />
skulle være noe problem.<br />
Heltregulv anbefales fremfor parkett fordi det<br />
er mer massivt og derfor gir mindre trinnlyd.<br />
I tillegg hellimes tregulvet med et elastisk<br />
lim på undersiden når det legges, som også<br />
reduserer trinnlyden.<br />
2 3
Undersøkelser & Analyser<br />
De bruker heltre eik som tåler vann mye<br />
bedre enn bøk og lønn. Denne typen gulv er<br />
benyttet på nitti prosent av alle restauranter og<br />
skjenkesteder i <strong>Bergen</strong>. På Studentsenteret har<br />
de lagt mye eik i spiseområdene, og på flyplassen<br />
benyttes også oljet eik. Gulvet behandles med<br />
såkalt hardvoksolje fra OSMO. Voksen herder og<br />
legger seg på overfl<strong>at</strong>en slik <strong>at</strong> vann og søl ikke<br />
trekker ned i gulvet.<br />
De sier <strong>at</strong> et oljet gulv krever mindre vedlikehold<br />
enn et lakket gulv, som fort blir ripete og ofte må<br />
slipes helt ned. Det brukes spesialvaskemiddel<br />
for oljede gulv, som gir næring til gulvet. Ellers<br />
så rengjøres de med støvsuging og tørrmopping.<br />
Heltre eikegulv finnes i bredder på 12, 16, 14 og<br />
opp til 22 cm.<br />
Et annet aktuelt m<strong>at</strong>eriale er fliser og<br />
n<strong>at</strong>urstein. Det er mye brukt på baderom, i<br />
inngangsområder, på terrasser, i vinterhager og<br />
kanskje på kjøkkengulv. Fliser bør ikke bli for<br />
gl<strong>at</strong>te dersom de blir fuktige. M<strong>at</strong>te fliser er også<br />
39. Teppefliser fungerer som «Post-it» lapper og har<br />
et lim som gjør dem enkle ta opp.<br />
å foretrekke pga. mindre gjenskinn.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Jeg ønsker å ha muligheten for variert bruk av<br />
gulvbelegg i ulike soner ut fra faktorer som<br />
<strong>at</strong>mosfære og akustikk. Bruksmåten er også<br />
styrende, i områder med mye slitasje kan tregulv<br />
være uegnet, og i områder med mye søl, for<br />
eksempel på aktivitetsrom og kjøkken, er tepper<br />
lite egnet.<br />
En viktig konsekvens av Helle Wijk sin<br />
forskning er <strong>at</strong> grunnen til <strong>at</strong> eldre med<br />
demens opplever «barrierer» i gulv er stor<br />
luminanskontrast. Dette betyr <strong>at</strong> man kan ha<br />
varierte gulv i ulike m<strong>at</strong>erialer og kulørtoner<br />
så lenge lyshetsforskjellen ikke blir for stor.<br />
Krevende mønster og skarpe farger bør unngås.<br />
Jeg ønsker å bruke vinyltepper i utvalgte<br />
områder. Vevde vinyltepper ser tekstile ut og<br />
er lette å renholde. Tepper bidrar til et godt<br />
lydmiljø. Tepper medfører færre fall og gir ikke<br />
gjenskinn. Teppefliser er et altern<strong>at</strong>iv som gjør<br />
det enkelt å bytte ut eller dyprense områder der<br />
det har vært «uhell». 39<br />
Gummigulv kan også være aktuelt. De gir lite<br />
trinnlyd og føles mykere å gå på enn linoleum,<br />
samtidig som de tåler mye slitasje. Ulseth<br />
Sykehjem er et eksempel på variert bruk av<br />
gulvm<strong>at</strong>erialer. Her har de benyttet både tregulv,<br />
fliser og linoleum.<br />
MØBLER OG INNREDNING<br />
Jeg besøkte Kinnarps i <strong>Bergen</strong>, som blant annet<br />
leverer møbler fra Helland, Norges største<br />
produsent til institusjonsmarkedet. De sier <strong>at</strong><br />
møbler med metall og plast er lite egnet for eldre.<br />
Markedet ønsker møbler med tre og tekstiler.<br />
Det er mye inkontinens på pleiehjem og mange<br />
av beboerne går med bleier. Det blir ofte fukt i<br />
stoler og sofaer. Hygienetrekk i mikrofiber er<br />
etterspurt, det trekker ikke vann, misfarges ikke<br />
og kan tørkes av med klut. En avtakbar urinduk<br />
brukes også, for eksempel under et setetrekk.<br />
De færreste ønsker ullstoff, det tar flekker og<br />
krymper i vask.<br />
Generelt ønsker eldre høye stoler. Dersom<br />
stolene er for lave vil de pga. svekket styrke ha<br />
vanskelig for å komme ned i og ut av stolen. Det<br />
er også viktig med god støtte i armlener, gjerne<br />
med gode gripemuligheter.<br />
Spisestoler kommer med og uten armlener.<br />
77
Mange foretrekker hjul på frambeina<br />
slik <strong>at</strong> de eldre enklere kan skyves inntil<br />
spisebordet. Det er mye tung håndtering. Ofte<br />
forflyttes beboerne fra rullestol til spisestol<br />
i forbindelse med måltidene. Håndtak på<br />
toppen av stolryggen er vanlig og gir mindre<br />
slitasje. Spisestoler kan kjøpes i ulike<br />
høyder, gjerne mellom 44 og 48 cm, for bedre<br />
persontilpasning.<br />
Lenestoler finnes i mange varianter og gjerne i<br />
tre ulike rygghøyder. De fleste har ryggregulering<br />
og noen har innebygget benstøtte i tillegg. De<br />
avanserte variantene har elektrisk regulering og<br />
oen har oppreisningsfunksjon. Det kreves ofte<br />
to personer for å få en immobil beboer ut av en<br />
stol. For noen brukes belte slik <strong>at</strong> de ikke skal<br />
falle ut av stolen eller falle sammen i ryggen. 40<br />
Man får også stoler med nedfellbare armlener<br />
og sklibrett for enklere sideforflytning mellom<br />
rullestol og lenestol. Spisebrett til å montere<br />
på armlenene er også vanlig. Det er heller ikke<br />
40. Dette er for øvrig et bevegelseshemmende tiltak,<br />
som anses som tvang etter loven, og som derfor krever<br />
eget vedtak før det kan iverksettes.<br />
78<br />
1. Tregulv på Ulseth<br />
sykehjem.<br />
2. Spisestol med hjul på<br />
frambeina.<br />
3. «Egget» av Arne<br />
Jacobsen. Den<br />
omsluttende formen gir<br />
skjerming og trygghet.<br />
4. Elektrisk<br />
hvilestol med<br />
oppreisningsfunksjon.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
2<br />
3
Undersøkelser & Analyser<br />
uvanlig <strong>at</strong> beboere har sine egne lenestoler på<br />
stuen, som de har t<strong>at</strong>t med seg <strong>hjemme</strong>fra.<br />
Hva bør gjøres?<br />
Jeg vil legge opp til <strong>at</strong> beboerne møblerer sine<br />
egne rom. I spisesituasjonen vil jeg legge opp<br />
til små bord for tre til fire personer. Dette har<br />
fungert <strong>bra</strong> mange steder jeg har vært. Jeg tror<br />
<strong>at</strong> teknologien etter hvert kunne bidra til en mer<br />
verdig hverdag for de eldre for eksempel ved <strong>at</strong><br />
man hadde sensorer i stolene eller i bleiene som<br />
sendte en alarm til pleierne dersom det ble fukt.<br />
3<br />
79<br />
4
Når det gjelder sofaer så kan det være en ide<br />
å ha muligheten for et (nedfellbart) armlene<br />
mellom hver sitteplass, slik <strong>at</strong> man enklere kan<br />
komme seg opp på egenhånd. Ellers så tror jeg<br />
små sittegrupper for to og to personer rundt<br />
om i miljøet kan bidra til trivsel. Personer med<br />
demens kan overveldes av for mange mennesker<br />
og det å kunne sitte sammen med en annen<br />
person gir følelse av nærhet og trygghet.<br />
Jeg ønsker meg møbler med lite institusjonspreg,<br />
men slike møbler for eldre kan være vanskelig å<br />
finne. Gjerne med tre i møblene, men helst ikke<br />
bøk. Bordpl<strong>at</strong>er måtte gjerne være i tre i stedet<br />
for plastlamin<strong>at</strong> for en mer solid og hjemlig<br />
følelse. Hardvoksolje er å foretrekke fremfor<br />
blanke og lakkerte fl<strong>at</strong>er.<br />
Stoler med høye og omsluttende rygger, av typen<br />
«Egget» kan bidra til trygghet og avslapning<br />
ved å danne et avgrenset og personlig rom. Slike<br />
møbler skjermer også mot stressende lyd- og<br />
synsinntrykk.<br />
Jeg ønsker også å bruke møbler som et romlig<br />
virkemiddel gjennom fargevalg, m<strong>at</strong>erialvalg og<br />
form.<br />
80<br />
1. Planløsning med<br />
korridor (Husbanken,<br />
2009).<br />
2. Planløsning i vinkel.<br />
3. Klyngeformet<br />
planløsning.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
1<br />
2
Undersøkelser & Analyser<br />
RETNINGSLINJER<br />
Det er etter hvert skrevet mye om retningslinjer<br />
for tilrettelegging av fysisk bomiljø for personer<br />
med demens. Noe av litter<strong>at</strong>uren er basert<br />
på akademisk forskning med strenge krav til<br />
etterprøvbarhet og evidens. Andre retningslinjer<br />
er basert på erfaring og praksis. Det vil bli for<br />
omf<strong>at</strong>tende å skulle redegjøre for hele dette<br />
feltet. Jeg har i mine undersøkelser primært<br />
t<strong>at</strong>t utgangspunkt i det jeg har observert på<br />
pleiehjem og det folk har fortalt om hva som<br />
fungerer og ikke fungerer. Jeg vil allikevel<br />
redegjøre for noen av de retningslinjene som er<br />
nevnt i litter<strong>at</strong>uren.<br />
Husbanken<br />
Husbanken er en grunnleggende<br />
premissleverandør for utbyggingen av<br />
pleiehjemsplasser i Norge siden de forvalter<br />
investeringstilskuddet til kommunene.<br />
Husbanken kan avslå tilskudd til prosjekter<br />
som er av dårlig kvalitet eller under standard.<br />
I veilederen «Rom for trygghet og omsorg» gir<br />
de en rekke råd og eksempler når det gjelder<br />
utforming av bomiljø for eldre med demens<br />
(Husbanken, 2009).<br />
Et grunnleggende premiss er <strong>at</strong> man ikke<br />
blander personer med demens med mentalt<br />
friske pleietrengende eldre. Et overordnet krav<br />
er <strong>at</strong> nybygg skal være funksjonelt og et godt<br />
hjem som gir rammen om et verdig liv. Alle<br />
sykehjem skal tilpasses eldre med kognitiv svikt<br />
i tråd med Demensplan 2015; små avdelinger<br />
for 6 til 8 personer med aktivitetsmuligheter og<br />
tilpasset uteareal. Alt skal utformes universelt<br />
og omgivelseskvaliteter som utsikt, oversikt,<br />
enerom og uteområder betones. En trygg<br />
og estetisk omgivelse med utsmykning og<br />
hjemlig <strong>at</strong>mosfære anbefales. Syke<strong>hjemme</strong>ne<br />
er en omf<strong>at</strong>tende og sammens<strong>at</strong>t arena for<br />
tjenesteyting og må fremover tilrettelegges<br />
for et mer aktivt omsorgskonsept; trivsel,<br />
kultur og opplevelser. Det må også planlegges<br />
for aktiviteter og hverdagsliv som gir mening<br />
innhold og trygghet. Botilbudet bør gi stor grad<br />
av fellesskap.<br />
Med demens følger svikt i hukommelse og<br />
dårligere evne til å bearbeide informasjon.<br />
Dette kan gi desorientering og inaktivitet.<br />
Grunnleggende i demensvennlig design er<br />
derfor å gjøre omgivelsene enkle og forståelige<br />
slik <strong>at</strong> personen med demens kan tolke dem<br />
på tross av kognitiv svikt. For å gi <strong>best</strong> mulig<br />
mestring må kravene fra omgivelsene senkes<br />
gjennom forenkling og reduksjon av informasjon<br />
slik <strong>at</strong> det er trygt og enkelt å finne fram.<br />
Gjenkjenning gir trygghet, og holdepunkter<br />
som bilder, utsikt, gjenstander eller farger gir<br />
støtte til å finne fram. Avgrensede arealer med<br />
vandremuligheter som ikke ender i en lukket<br />
dør er helt grunnleggende. Utgangsdører får fort<br />
mye oppmerksomhet og bør «skjules».<br />
Planprinsippet er avgjørende for hvor lett det er<br />
å finne fram 41 , se figurer. Korridorløsninger gir<br />
dårlige vandremuligheter. Vinkelløsning gir lite<br />
korridorareal. Klyngeløsningen skaper mulighet<br />
for en god vandrerute. Det må være få veivalg,<br />
korte kommunikasjonslinjer, synlige mål og<br />
kort vei til fellesarealer.<br />
Personer med demens ønsker erfaringsmessig<br />
å oppholde seg i nærheten av personalet.<br />
Derfor bør vaskerom og kontor ligge så nær<br />
fellesrommene som mulig slik <strong>at</strong> beboerne føler<br />
trygghet samtidig som personalet har oversikt<br />
i forhold til behov for bistand. Det bør være<br />
toalett nær fellesområder. Kjøkken og stue bør<br />
kunne adskilles. Gjennomgangstrafikk i stuen<br />
bør unngås. Ved større grupper må fellesareal<br />
kunne avdeles.<br />
41. Fra Husbanken (2009) sin veileder side 12.<br />
81
I direkte tilknytning til fellesrom bør det være<br />
uteareal hvor beboerne kan gå uten følge og uten<br />
fare for å gå seg bort, gjerne avgrenset av gjerde,<br />
hekk eller <strong>at</strong>rium. Gangveier bør legges i sløyfe<br />
slik <strong>at</strong> man kommer tilbake der man startet.<br />
Sansehager gir stimulering av alle sansene.<br />
Det må også sikres et godt arbeidsmiljø i hht.<br />
arbeidsmiljøloven for de ans<strong>at</strong>te med kontor,<br />
garderobe, dusj, wc og spiserom. Pauser skal<br />
kunne tas <strong>at</strong>skilt fra tjenestemottakere.<br />
Sove/hvilerom kan være aktuelt for<br />
n<strong>at</strong>tbemanningen.<br />
I priv<strong>at</strong> boenhet vil innredning med egne møbler<br />
og ting gjøre <strong>at</strong> man føler seg mer <strong>hjemme</strong>. Det<br />
skal være plass til; skap for klær og utstyr; møbel<br />
for tv, bilder og bøker; to lenestoler og et bord.<br />
Arealet skal være minst være 28 kvadr<strong>at</strong>meter.<br />
Det må være plass til hjelpemidler. Det må være<br />
nok plass rundt seng og toalett til <strong>at</strong> to personer<br />
kan jobbe der. Dimensjoneringskravene er; 90<br />
cm på hver side av toalett; 1,5 meter på hver side<br />
og i forkant av seng når den står i pleiestilling;<br />
betjeningshøyde på skap mellom 40 cm til 135<br />
cm; snuareal for rullestol på 1,5; minimum<br />
dør- og passasjebredde på 90 cm; sengemål er<br />
2,2 x 1 m. Andre anbefalinger; terskelfritt eller<br />
maks 1,5 cm høye terskler; bygge balkonger<br />
o.l. for sikthøyde på 1,25 m for folk i rullestol;<br />
82<br />
Klyngeformet<br />
planløsning.<br />
korridorbredde på 1,8 m for <strong>at</strong> to i rullestol kan<br />
passere hverandre.<br />
Jeg vil benytte Husbankens dimensjonerings-<br />
krav med noen unntak. Jeg har i tråd med<br />
anbefalingene fra Robin Dessel m.fl. valgt å<br />
prioritere fellesarealer fremfor størrelse på<br />
beboerrom. Jeg vil bygge for snusirkel på den<br />
ene siden av seng i pleiestilling og ikke i forkant<br />
av sengen. Dette tror jeg vil holde dersom<br />
sengen kan trilles. Jeg vil også benytte de<br />
plasseffektive løsningene fra Bano som till<strong>at</strong>er<br />
mindre areal på baderom.<br />
“I’m still here”<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
John Zeisel, forf<strong>at</strong>teren av boka «I’m still<br />
here», har en PhD i sosiologi og var i 10 år<br />
«Loeb Fellow» innen Environmental Design<br />
ved Harvard University. Han er grunnlegger av<br />
Hearthstone Alzheimer Care som nå har seks<br />
pleiehjem i USA. Zeisel har over 15 års erfaring<br />
med drift og tilrettelegging av bomiljø for<br />
personer med demens. Han er oppt<strong>at</strong>t av ikke-<br />
medisinske pleiemetoder, og den terapeutiske<br />
effekten av et godt designet fysisk bomiljø.<br />
Han mener <strong>at</strong> problemer knyttet til «de fire
Undersøkelser & Analyser<br />
A’ene» - angst, aggresjon, agitasjon og ap<strong>at</strong>i - er<br />
sekundære symptomer og ikke karakteristikker<br />
ved sykdommen i seg selv. Demens er en<br />
sykdom som ikke kan kureres, men den kan i<br />
følge Zeisel behandles og reduseres gjennom tre<br />
typer tiltak; (1) det sosiale miljø, (2) det fysiske<br />
miljø og (3) medisinsk. Sosiale relasjoner<br />
er helt essensielt <strong>–</strong> å bli sett, respektert og<br />
delta i en gruppe. Et bomiljø med følgende<br />
karakteristikker vil understøtte personens<br />
uavhengighet og skape velvære:<br />
1. Priv<strong>at</strong>liv. Personlige gjenstander.<br />
Gjenkjennelig. Eget territorium. Steder å slappe<br />
av og få besøk.<br />
2. Hjemmeliknende. Ikke for store rom. Anti-<br />
institusjonelt. Gardiner. Bilder på veggene.<br />
3. Vandrestier. Åpenhet og visuelle siktlinjer.<br />
Peilemerker for orientering. «Destin<strong>at</strong>ions»<br />
underveis.<br />
4. Fellesområder. Variasjon. Samvær med andre.<br />
Ulike aktiviteter. Ulike <strong>at</strong>mosfærer.<br />
5. Utgangskontroll. Sikre områder. Beboerne<br />
føler seg trygge. Personalet kan slappe av.<br />
6. Hage. Fri tilgang. Dagslys. Biologisk klokke.<br />
Gjerde. Stimulere sanser.<br />
Det er tydelig <strong>at</strong> Zeisel sin oppskrift fungerer.<br />
Beboerne på Hearthstone Manh<strong>at</strong>tan virket<br />
fornøyde og jeg så ikke <strong>at</strong>ferdsproblemer mens<br />
jeg var der.<br />
Forskning<br />
Det er gjort en del akademisk forskning på<br />
fysisk bomiljø for demensrammede. I den<br />
senere tid er det i Norge gjort to interessante<br />
litter<strong>at</strong>urgjennomganger av foreliggende<br />
forskning på feltet.<br />
I Bergland (2011) fant man frem til 15<br />
oversiktsartikler med akseptabel kvalitet.<br />
Hovedfokus i forskningen så langt har vært<br />
på faktorer i de fysiske omgivelsene som<br />
bidrar til å redusere utfordrende adferd. Få<br />
studier vektlegger bruk av positive stimuli og<br />
faktorer som kan bidra til trivsel og velvære.<br />
Det konkluderes med <strong>at</strong> det vitenskapelige<br />
grunnlaget for tiltakene innenfor demensvennlig<br />
design er svakt, og <strong>at</strong> det fremover er behov for<br />
studier som fokuserer på hvordan det fysiske<br />
miljøet kan brukes for å skape trivsel og velvære<br />
for personer med demens.<br />
Kunnskapssenteret (2009) har gjort en<br />
tilsvarende gjennomgang og presiserer <strong>at</strong><br />
result<strong>at</strong>ene må tolkes med forsiktighet på<br />
grunn av svakt vitenskapelig grunnlag i de<br />
foreliggende studiene. Studiene viste <strong>at</strong> forhold<br />
knyttet til fysiske omgivelser har gitt bedring<br />
for personer med demens på fire hovedområder:<br />
nivå på dagligfunksjoner, adferdsforstyrrelser,<br />
positiv adferd og livskvalitet. Små, tilrettelagte<br />
enheter har gunstig effekt. Det er en fordel<br />
med segregering etter grad av kognitiv svikt.<br />
Fellesarealer med særpreg, større variasjon, færre<br />
flerbruksrom og mindre fortetning ga mindre<br />
kognitivt stress, depresjon og sosial isolasjon.<br />
De to norske undersøkelsene viser <strong>at</strong> mer<br />
forskning er nødvendig for å få et sterkere<br />
vitenskapelig grunnlag ved utformingen av<br />
bomiljø. Det meste av forskningen ser ut til å<br />
ha fokusert på problem<strong>at</strong>ferd i mer tradisjonelle<br />
institusjonsmiljøer. Mulighetene i og effekten<br />
av andre typer miljøer, som fokuserer på<br />
livskvalitet, synes ikke å være godt fanget opp.<br />
Det er verdt å merke seg <strong>at</strong> en trygg og mindre<br />
bogruppe gir gunstig effekt. Men de positive<br />
virkningene av samtidig å kunne ha et større<br />
«nabolag» - med mer frihet, variasjon og tilbud<br />
<strong>–</strong> er ikke omtalt.<br />
83
OPPSUMMERING<br />
Undersøkelsene har vist <strong>at</strong> et tilfredsstillende<br />
bomiljø for personer med demens i institusjon<br />
stiller mange krav. På den ene side ønsker man<br />
å ivareta den variasjon, <strong>at</strong>mosfære og frihet<br />
som de er vant med fra sine egne hjem. På den<br />
andre side gjør pleiebehov, alderssvekkelser og<br />
tilleggsdiagnoser <strong>at</strong> det også må tilrettelegges<br />
for personale og servicefunksjoner i miljøet.<br />
Institusjoner prioriterer gjerne behov knyttet<br />
til økonomi, forskrifter, funksjoner, effektivitet<br />
og renhold fremfor beboernes behov for<br />
hjemlighet og trivsel. Result<strong>at</strong>et blir kjølige<br />
institusjonspregede bomiljøer med linoleum på<br />
gulvene og hvitmalt strie på veggene. Hensynet<br />
til økonomi skaper ufrie og innestengte<br />
løsninger med få muligheter.<br />
Forskning har vist <strong>at</strong> personer med demens<br />
trenger å stimuleres både mentalt og fysisk<br />
for <strong>at</strong> hjernen skal styrkes og beholde sin<br />
funksjonsevne lengst mulig. Derfor er det viktig<br />
<strong>at</strong> miljøet gir rike muligheter for bevegelse,<br />
varierte aktiviteter, fysisk trening og kontakt<br />
med n<strong>at</strong>uren for sansemessig, kroppslig, mental<br />
og sosial stimulering.<br />
På tross av <strong>at</strong> boligkvalitet og pleie er godt<br />
ivaret<strong>at</strong>t i norske pleiehjem, er ikke dette<br />
84<br />
tilstrekkelig for å skape trivsel. Hverdagen er<br />
gjerne passiv og stillesittende og beboerne har<br />
lite å ta seg til. Derfor var det godt å se <strong>at</strong> det<br />
finnes altern<strong>at</strong>iver. I USA opplevde jeg steder<br />
hvor det var dynamikk, liv, aktivitet, interaksjon<br />
og bevegelse. Folk trivdes. Nøkkelen syntes å<br />
være aktivisering.<br />
Eldre med demens har ofte handlingssvikt og<br />
mister initi<strong>at</strong>iv. Derfor trenger de tilrettelegging<br />
av aktiviteter for å få t<strong>at</strong>t seg selv i bruk. Ulike<br />
fremgangsmåter kan fungere, men alle synes<br />
å ha det til felles <strong>at</strong> man må tilrettelegge for<br />
en engasjert hverdag i et sosialt miljø. Dette<br />
stemmer også <strong>bra</strong> med Stortingsmelding 25<br />
som vektlegger «aktiv omsorg» som et viktig<br />
s<strong>at</strong>sningsområde for å skape en mest mulig aktiv<br />
og meningsfull tilværelse for brukere i fellesskap<br />
med andre.<br />
En engasjert hverdag med meningsfulle<br />
gjøremål i et sosialt og trygt miljø gir velvære<br />
for personer med demens. Det fysiske miljø må<br />
tilrettelegges med ulike arenaer og tilbud slik<br />
<strong>at</strong> de eldre kan engasjere seg i ting de liker og<br />
bidra i huslige gjøremål.<br />
Det har også vist seg gunstig å tilpasse botilbud<br />
etter funksjonsnivå og sykdomsstadium. En<br />
pleiemodell med målsetting å holde beboerne<br />
engasjerte passer <strong>best</strong> for en mellomfase av<br />
demens, for de som forts<strong>at</strong>t er rørlige og rel<strong>at</strong>ivt<br />
selvhjulpne, men allikevel trenger heldøgns<br />
tilsyn og bistand for å klare seg i hverdagen.<br />
Antall personer man bygger et miljø for kan<br />
ha stor innvirkning på hvilket hverdagsliv<br />
man kan tilby. Bomiljøet i små enheter<br />
(6-10 personer) blir ofte innestengte og<br />
begrenset. Å bygge for flere mennesker gir<br />
mulighet for større områder å bevege seg<br />
på, flere oppholdssteder, rikere tilbud og<br />
flere fellesområder som gir mer variasjon og<br />
valgfrihet for beboerne. Et større miljø gir også<br />
stordriftsfordeler og effektivisering slik <strong>at</strong> man<br />
har råd til eget aktivitetspersonale. Norske<br />
pleiehjem med små autonome enheter synes<br />
ikke å ha økonomi til dette. Stordrift kan også<br />
avlaste pleierne i forhold til praktiske oppgaver.<br />
Dette åpner for mer tid med beboerne.<br />
Jeg ønsker å lage et miljø med rel<strong>at</strong>ivt<br />
mange beboere, slik jeg så det i USA, da<br />
dette synes <strong>best</strong> for å kunne gjennomføre en<br />
aktivitetsorientert pleiemodell. Et stort miljø<br />
gir bedre muligheter for bevegelse, opphold og<br />
fellestilbud enn i små enheter.<br />
Undersøkelser & Analyser<br />
Forskning og erfaringer i Norge viser <strong>at</strong> mindre<br />
bomiljøer har gunstige effekter, siden personer
Undersøkelser & Analyser<br />
med demens ofte også trenger trygge og<br />
skjermede omgivelser for å begrense stimuli og<br />
stress. Jeg vil se om det er mulig å kombinere<br />
friheten og tilbudet i et stort miljø med trygghet<br />
en og skjermingen i en mindre bogruppe.<br />
Eldre med demens ofte har flere<br />
tilleggsdiagnoser og alderssvekkelser.<br />
Depresjon er vanlig. De har komplekse behov<br />
i forhold helse, habilitering, hjelpemidler og<br />
tilrettelegging. Det må derfor være tilbud og<br />
fagmiljø som tar seg av dette. Avlastningstilbud<br />
til <strong>hjemme</strong>boende med demens i form av<br />
dagstuetilbud og avlastningsleiligheter hører<br />
<strong>hjemme</strong> på et slikt senter.<br />
Demensplan 2015 prioriterer kompetanseheving<br />
både for personale og pårørende og fasiliteter<br />
for kurs og grupper bør inkluderes. Eldresenter i<br />
tilknytning til pleiehjem har gitt gode erfaringer.<br />
Sentertilbud som SPA, café, kultursal, velvære,<br />
frisør, fysioterapi o.l. kan brukes av beboere,<br />
eldre og lokalbefolkning og bidra til å skape et<br />
levende sted. En tilrettelegging som gjør stedet<br />
<strong>at</strong>traktivt for frivillige og pårørende vil kunne gi<br />
mange fordeler.<br />
Løsningen ved Marjorie Doyle Rockwell Center i<br />
USA med å skille administrasjon, drift, kjøkken,<br />
vaskeri o.l. fra beboernes bomiljø har vist seg<br />
å ha god effekt fordi et anti-institusjonelt og<br />
alminnelig bomiljø er viktig for <strong>at</strong> de eldre<br />
skal føle seg <strong>hjemme</strong>. «Fremmede» elementer<br />
knyttet til pleie, personale og forskrifter bør i<br />
størst mulig grad være usynlige i bomiljøet.<br />
Miljøet må tilpasses for beboernes særskilte<br />
behov knyttet til kognitiv svikt. Brukerne har<br />
lav stressterskel og redusert evne til kognitiv<br />
prosessering noe som fordrer en trygg, enkel<br />
og lett-forståelig omgivelse hvor stresskilder<br />
i form av støy og visuelle forstyrrelser<br />
må minimaliseres. De demensrammedes<br />
primære problem er hukommelsen og visuell<br />
tilgjengelighet blir viktig for <strong>at</strong> de skal vite<br />
hva som «finnes», og <strong>at</strong> de klarer å orientere<br />
seg. Siden vurderingsevnen er svekket må<br />
sikkerhet ivaretas på mange plan. Risikoen for<br />
å skade seg må minimaliseres og man må ha<br />
sikre uteområder og vandreområder. Det bør<br />
også være oversiktlig slik <strong>at</strong> personalet ser<br />
om noen trenger bistand. En god vandrerute<br />
uten blindg<strong>at</strong>er som bringer en tilbake til<br />
utgangspunktet er essensielt.<br />
En intelligent bomomgivelse med bruk<br />
av teknologi og autom<strong>at</strong>isering kunne<br />
være til stor støtte og avlastning for alle<br />
aktører; demensrammede, pleierne, familie,<br />
n<strong>at</strong>tevakter m.m. Det finnes ulike løsninger<br />
som bidrar til mer verdighet og trygghet for<br />
beboerne. Et fritt og åpent bomiljø med mange<br />
beboere og muligheter vil dra stor nytte av et<br />
sporingssystem, der man raskt kan se, på et<br />
nettbrett eller liknende, hvor de ulike beboerne<br />
er. Det kan gis alarmer ved ulike situasjoner,<br />
for eksempel når en beboer går ut på egenhånd<br />
eller inn på en annen beboers rom.<br />
En god rettesnor i utformingen av et<br />
demensvennlig miljø er bevisstheten om <strong>at</strong><br />
dette faktisk skal være deres hjem i flere år. Og<br />
det bør tilstrebes kvaliteter som et hjem typisk<br />
har i forhold til frihet, muligheter, priv<strong>at</strong>liv og<br />
et variert hverdagsliv. Mulighet for å delta eller<br />
trekke seg tilbake. Flere steder å oppholde seg.<br />
Velge hvem man vil sitte sammen med. Steder å<br />
være når man får besøk. Valgfrihet og mulighet<br />
til å dyrke egne interesser vil bidra til <strong>at</strong> man<br />
føler seg mer <strong>hjemme</strong>.<br />
Sanser og omgivelser påvirker helse og trivsel.<br />
Tilgang på sollys, utsikt, n<strong>at</strong>ur og utendørsliv<br />
gir rekreasjon og velvære. Et estetisk og<br />
sanselig bomiljø har positiv effekt og bidrar til<br />
å skape <strong>at</strong>mosfære og trivsel gjennom romlige<br />
virkemidler som farger og m<strong>at</strong>erialer, møbler,<br />
utsmykning, n<strong>at</strong>urelementer, lys, åpenhet og<br />
enkelhet. En mer boliggjort omgivelse gjør <strong>at</strong><br />
85
man enklere kan føle seg trygg og komfortabel.<br />
Personer med demens trenger som alle andre å<br />
bruke seg selv for å trives og å holde seg vitale.<br />
Undersøkelsene har vist <strong>at</strong> fysisk bomiljø<br />
kan gi viktige bidrag når det gjelder bedret<br />
fungering og trivsel. Essensielt er å legge til<br />
rette for et aktivt og stimulerende hverdagsliv<br />
i et trygt og sosialt miljø. Og miljøet må<br />
motkjempe det innestengte og tilrettelegge for<br />
mest mulig autonomi og frihet; til å bevege seg,<br />
til å sanse, til å oppleve, til å engasjere seg i det<br />
man finner interessant.<br />
OVERORDNEDE VALG<br />
Med basis i undersøkelsene vil jeg s<strong>at</strong>se<br />
på et større miljø i likhet med det jeg så på<br />
MDRC i USA med 40 beboere. Jeg ønsker<br />
å ha to slike «nabolag» slik <strong>at</strong> hele stedet<br />
får 80 beboere. Da vil man dra nytte av<br />
stordriftsfordeler, med eksternt storkjøkken,<br />
vaskeri etc. Middag og annen varmm<strong>at</strong> bør<br />
leveres fra storkjøkken på stedet.<br />
Jeg vil også ha senterfunksjoner som kan<br />
brukes av beboere i følge med pleiere eller andre,<br />
lokalbefolkning og de på dagtilbud. Senteret<br />
skal ligge separ<strong>at</strong> fra bomiljøet, og skal også<br />
inneholde administrasjon, fagmiljø, garderober,<br />
86<br />
storstue, café, drift, dagstue, avlastning,<br />
frivillige, velværetjenester m.m.<br />
Jeg ønsker <strong>at</strong> bomiljøet skal tilrettelegges slik <strong>at</strong><br />
de eldre kan ha en aktiv hverdag med varierte<br />
tilbud og et tilrettelagt aktivitetsprogram.<br />
Deltakelse i hverdagsaktiviteter skal også<br />
prioriteres. Det skal være et stort indre<br />
vandreområde som alle kan bruke og hage med<br />
ulike tilbud. Hvert nabolag skal deles i mindre<br />
grupper, à 10 personer, og hvert slikt «tun» skal<br />
ha egen stue og eget besøksrom for pårørende.<br />
Det skal også være spiserom/aktivitetsrom som<br />
deles med nabotunet. Dette gir stueforandring.<br />
Et gjentagende problem er <strong>at</strong> eldre på pleiehjem<br />
hele tiden vil «hjem». Jeg tror det er viktig<br />
å ikke prøve å innbille dem <strong>at</strong> de er <strong>hjemme</strong><br />
når de er på pleie<strong>hjemme</strong>t. Det er bedre<br />
å skape en illusjon om <strong>at</strong> de er på hotell,<br />
rehabilitering, ferieopphold, pensjon<strong>at</strong> el.l.<br />
Så lenge forklaringer fungerer på 24-timers<br />
basis så holder det, for neste dag vil verden<br />
allikevel oppleves som ny, og de husker ikke<br />
forklaringene fra i går. Ved å skape illusjonen<br />
om et temporært opphold kan man også benytte<br />
lærdommen fra Merevale House i England ved<br />
å la beboerne tro <strong>at</strong> de er med og driver stedet.<br />
Dette gir en utmerket basis for å engasjere<br />
beboerne i hverdagsaktiviteter.<br />
Jeg vil fokusere på et prinsipielt konsept som<br />
i praksis kan bygges hvor som helst med stor<br />
nok tomt. Jeg har derfor ikke valgt noen konkret<br />
lokalisering for prosjektet utover <strong>at</strong> det skal<br />
være for norske forhold.<br />
Undersøkelser & Analyser
DESIGN STRATEGI 90<br />
MÅLGRUPPE OG BEHOV 90<br />
“JEG VIL” 90<br />
FUNN OG UTFORDRINGER 91<br />
HOVEDMÅL 92<br />
FOKUSOMRÅDER OG AVGRENSNINGER 93<br />
METODE 93’<br />
Her spesifiseres kriterier og mål som skal<br />
være retningsgivende for utformingen av den<br />
praktiske løsningen.
DESIGN STRATEGI<br />
Undersøkelsene og analysene jeg har gjort<br />
danner grunnlaget for prosjektets str<strong>at</strong>egi. I<br />
str<strong>at</strong>egien vil jeg sette opp hvilke kvaliteter<br />
jeg ønsker <strong>at</strong> løsningen skal ha og bruke dette<br />
som rettesnor for det praktiske prosjektet.<br />
Jeg vil også si noe om; behov og utfordringer<br />
som undersøkelsene har avdekket; min visjon<br />
for løsningen; hovedmål for løsningen; ulike<br />
kriterier en god løsning bør tilfredsstille.<br />
Tilslutt vil jeg velge ut hvilke deler av<br />
helhetsløsningen som skal utvikles videre i det<br />
praktiske prosjektet.<br />
«En ideologi om en beboerfokusert<br />
institusjon, basert på forståelse av<br />
mennesket og på beboernes behov<br />
og perspektiv. Oversette dette i noen<br />
visjoner og utforme retningslinjer basert<br />
på forskningsresult<strong>at</strong>er, fagfolk,<br />
erfaring, men også intuitivt og avveie<br />
for å finne ut hva som virkelig er noe å<br />
holde fast ved. Motsetninger.»<br />
Ragnhild Aslaksen, sjefsarkitekt St. Olavs<br />
MÅLGRUPPE OG BEHOV<br />
90<br />
Hospital<br />
Målgruppen er eldre med demens, som ikke<br />
lenger kan bo <strong>hjemme</strong>, men hvor aktiviteter og<br />
sosial, kulturell og fysisk stimulering forts<strong>at</strong>t<br />
gir meningsfulle result<strong>at</strong>er. De må også være<br />
rel<strong>at</strong>ivt friske og rørlige kroppslig sett, kunne<br />
utføre store deler av personlig pleie selv og delta<br />
i aktiviteter. Unge med demens faller utenfor<br />
målgruppen.<br />
Personer med demens har som alle andre<br />
grunnleggende menneskelige behov i forhold til<br />
sosial kontakt, følelsesmessig støtte, respekt,<br />
tilhørighet og meningsfull beskjeftigelse. I<br />
tillegg har de en del spesifikke behov rel<strong>at</strong>ert til<br />
selve demenssykdommen og høy alder.<br />
• Hjelp og støtte. De er sterkt<br />
funksjonshemmede pga. kognitiv svikt og er<br />
derfor avhengige av støtte fra andre for å klare<br />
seg i hverdagen.<br />
• Sosiale relasjoner. De er sårbare pga. sin<br />
sykdom, mister sitt nettverk og faller utenfor<br />
sosialt. Depresjon er en vanlig tilleggsdiagnose.<br />
De er derfor avhengige av sosiale relasjoner;<br />
kontakt, samvær, tilhørighet og fellesskap.<br />
• Sysselsetting. De mister initi<strong>at</strong>iv og<br />
ferdigheter og blir gjerne sittende uvirksomme.<br />
De trenger derfor tilrettelegging av ulike<br />
gjøremål for å være syssels<strong>at</strong>t i hverdagen.<br />
• Tilrettelagt miljø. De har behov for<br />
særskilte tilrettelegginger av miljøet pga.<br />
demenssykdommen og alderssvekkelser.<br />
• Grunnleggende bokvaliteter. De har behov<br />
for et bomiljø med grunnleggende rettigheter<br />
og bokvaliteter som vi tar for gitt; mulighet<br />
for bevegelse, autonomi, variasjon, trivelige<br />
omgivelser. Alle kvaliteter som et hjem<br />
representerer.<br />
Nøkkelord: verdighet, frihet, autonomi,<br />
aktivitet, engasjement, deltakelse, bevegelse,<br />
mestring, sanser, stimuli, n<strong>at</strong>ur, selvhjelp,<br />
trygghet, trivsel, hygge, hjem, ro, samvær,<br />
kontakt, respekt, holdt av, pleie, omsorg, godt i<br />
øyeblikket.<br />
“JEG VIL”<br />
Personer med demens er i liten grad i stand til å<br />
uttrykke verbalt hva de selv ønsker eller trenger.<br />
Hva ville drømmestedet for en med demens<br />
være? Jeg prøvde å sette meg i en gammel<br />
dames sted. Her er hennes ønskeliste.<br />
• respekteres og tas på alvor, og <strong>at</strong> mine ønsker<br />
tas hensyn til<br />
Design str<strong>at</strong>egi<br />
• være ute når jeg vil, ha noen med meg, nyte
Design str<strong>at</strong>egi<br />
solen, kjenne været<br />
• føle meg trygg, gå hvor jeg vil, bevege meg, se<br />
meg omkring, følge med, ha utsikt<br />
• holde meg frisk og i form, ha variasjon, frihet<br />
og kunne bevege meg fritt<br />
• ta meg en kopp kaffe eller en m<strong>at</strong>bit når jeg<br />
vil<br />
• spise den m<strong>at</strong> jeg vil og være med og lage den<br />
• omgis av mennesker som forstår meg, bryr<br />
seg og hjelper meg der jeg kommer til kort<br />
• se andre, være sammen med andre, føle<br />
tryggheten i fellesskapet<br />
• gjøre ting jeg liker og som jeg mestrer, føle <strong>at</strong><br />
jeg bidrar og forts<strong>at</strong>t har en plass<br />
• kose meg og ha det gøy; danse, høre musikk,<br />
se film, fest, ta litt vin, høre nyheter, plukke<br />
blomster, pynte meg, stelle hår og negler, få<br />
massasje, ta et bad, se på bilder fra gamle dager<br />
• dra på tur; til byen, gå på café, handle, komme<br />
meg vekk, se noe annet<br />
1. Kartlegging av<br />
brukernes behov. Fra<br />
kre<strong>at</strong>iv workshop med<br />
Anthony Quinn ved<br />
<strong>KHiB</strong>.<br />
• få besøk av familien og de som bryr seg om<br />
meg, gå tur sammen, se oldebarna leke, spise<br />
sammen.<br />
• få beroligende svar på spørsmålene<br />
mine og alt som ikke stemmer med min<br />
virkelighetsoppf<strong>at</strong>ning<br />
• forstå hvor jeg er og hvorfor jeg er her<br />
• ha det trygt og trivelig rundt meg, finne fram<br />
til mitt eget rom, ha mine egne ting<br />
• trekke meg tilbake når jeg trenger ro og fred,<br />
kunne se andre selv om jeg sitter alene<br />
• slippe å forholde meg til ting som er<br />
uvedkommende for min livssfære<br />
FUNN OG UTFORDRINGER<br />
Undersøkelsene avdekket endel funn for videre<br />
arbeid:<br />
• Passivisert tilværelse. Kjedsomhet, monotoni,<br />
stillesittende, venting, søvn, ap<strong>at</strong>i. Ingenting<br />
å gjøre. Livet overtas. Oppvartes istedenfor<br />
å delta og bidra. Får ikke brukt seg selv.<br />
91<br />
1
Raskt forfall. Mangel på mening og formål i<br />
hverdagen.<br />
• Mangel på kontakt og involvering. Ensomhet.<br />
Personalet er oppt<strong>at</strong>t med stell og husarbeid.<br />
Lite involvering med beboerne. Fokus på<br />
praktiske oppgavene - pleie, m<strong>at</strong> og stell -<br />
fremfor mennesket, kontakt, deltakelse og<br />
mestring. Mange har sjelden besøk fra venner<br />
og pårørende.<br />
• Lite variasjon og muligheter. Kommer sjelden<br />
ut eller vekk. Lite som skjer. Få muligheter.<br />
De samme åtte personene året rundt. Få<br />
oppholdssteder. Lite mulighet til å bevege seg<br />
fritt omkring, bruke kroppen, sanse og oppleve.<br />
Understimulert.<br />
• Bevegelsesfrihet. Lite areal å bevege seg på.<br />
Vanskelig å komme ut. Barrierer og stengte<br />
dører.<br />
• Ufritt og innestengt. Lukkede korridorer, lav<br />
takhøyde, lite lys, tyngsel. «Fanget» på stuen<br />
<strong>–</strong> ingen steder å gå. Få steder å oppholde seg.<br />
Oppbevaring <strong>–</strong> «fjøsmodel».<br />
• Fremmed omgivelse. Institusjonspreget.<br />
Hygiene- og forskriftsfokus. Fremmed og kjølig<br />
<strong>at</strong>mosfære fremfor hjemlig og gjenkjennelig<br />
92<br />
<strong>at</strong>mosfære. Sansef<strong>at</strong>tig omgivelse. Korridorer<br />
og stengsler fremfor trivsel, hjemlighet,<br />
åpenhet, lys og n<strong>at</strong>ur.<br />
HOVEDMÅL<br />
«Vi lever inte før <strong>at</strong>t bo. Vi bor før <strong>at</strong>t<br />
leva. Det viktiga med hur vi bor ær hur<br />
det låter oss leva, hur det påverkar<br />
raden av vardagar som lagrar sig till<br />
våra liv.»<br />
Hvordan oppnå livskvalitet for personer<br />
Rita Liljestrøm<br />
med demens? Undersøkelsene har vist <strong>at</strong><br />
«Beboerne trives dersom de er engasjerte i<br />
sin egen hverdag». Mitt hovedmål vil derfor<br />
være å skape en omgivelse der beboerne kan<br />
være aktive og engasjerte i et sosialt miljø<br />
gjennom deltakelse i varierte og meningsfulle<br />
aktiviteter og tilbud tilpasset individuelle<br />
behov og interesser. I tillegg til dette hovedmålet<br />
vil jeg også <strong>at</strong> løsningen skal ivareta de mest<br />
sentrale funnene og brukerbehovene avdekket<br />
i undersøkelsesfasen. Jeg ønsker å skape<br />
verdige boforhold ved å tilrettelegge det fysiske<br />
bomiljøet slik <strong>at</strong> følgende hovedmål ivaretas.<br />
Grunnleggende bokvaliteter<br />
Sikre grunnleggende kvaliteter knyttet<br />
til bevegelsesfrihet, variasjon, ulike<br />
oppholdssteder, valgfrihet og autonomi,<br />
åpenhet, dagslys, estetisk <strong>at</strong>mosfære. Priv<strong>at</strong>liv,<br />
skjerming, ro, trygghet. Universelt utformet,<br />
demensvennlig miljø.<br />
Stimulering<br />
«Use it or loose it». Variert stimulering av<br />
hele mennesket fysisk, mentalt, sosialt og<br />
kulturelt. Trening, bevegelse. Stimulere sanser<br />
gjennom omgivelser og n<strong>at</strong>ur. Velvære. SPA.<br />
Miljøbehandling. Musikk. Dans. Holde hjernen<br />
og kroppen i trim og bevare funksjon.<br />
Engasjert hverdag<br />
Tilrettelagte aktiviteter og tilbud for en<br />
engasjert og deltakende hverdag. Meningsfulle<br />
gjøremål knyttet til dagliglivet. Livsberikende<br />
aktiviteter. Rom for individuelle ønsker og<br />
interesser. Fellesaktiviteter. Miljøbehandling.<br />
Bruke seg selv. Hindre passivisering og forfall.<br />
Sosialt<br />
Design str<strong>at</strong>egi<br />
Et sosialt og trygt miljø. Samvær. Kontakt,<br />
støtte og omsorg. Tilhørighet og deltakelse.<br />
Gjøre ting sammen. Bidra. Tilrettelegge for
Design str<strong>at</strong>egi<br />
besøk og familie. Små grupper og store grupper.<br />
FOKUSOMRÅDER OG AVGRENSNINGER<br />
For å vise noen av de ønskede kvalitetene i<br />
løsningen har jeg gjort prioriteringer i fht. hva<br />
som skal utvikles i praktisk prosjekt.<br />
• Overordnet løsningskonsept. Hovedfokus i<br />
prosjektet vil være å jobbe fram et overordnet<br />
løsningskonsept som ivaretar alle de<br />
kvaliteter, tilbud og funksjoner som skal<br />
inn i pleiehjemskonseptet. Det vil utvikles<br />
et romprogram (se vedlegg) over ønskede<br />
funksjoner. Dette danner grunnlaget for å finne<br />
fram til en egnet organisering og planløsning.<br />
• Servicebygget. Jeg vil utvikle planløsninger<br />
for fellesfunksjoner og fellestilbud som skal<br />
ligge i det separ<strong>at</strong>e servicesenteret. Dette vil<br />
vises gjennom en arealplan over første etasje,<br />
hvor de mest sentrale funksjonene ligger.<br />
Innholdet i de øvrige etasjene vil kun beskrives<br />
tekstlig.<br />
• Bomiljøet. Jeg vil designe en overordnet<br />
løsning for bomiljøet for 80 personer. Gjennom<br />
arealplaner vil jeg vise disponeringen av<br />
bomiljøet, fellesrommene og de fire tunene. Den<br />
ytre hagen vil ikke detaljeres.<br />
• Tunet. Jeg vil løse den primære bogruppen,<br />
tunet, som <strong>best</strong>år av 10 beboerrom, stue, kontor<br />
for teamleder, besøksrom, spisestue og ulike<br />
servicefunksjoner. Dette vil vises i form av<br />
detaljert planløsning med møblering.<br />
• Stue. Jeg ønsker å vise hvordan rom kan<br />
formgis gjennom bruk av virkemidler som<br />
belysning, farger, m<strong>at</strong>erialer, taktilitet, n<strong>at</strong>ur og<br />
møbler. For å stimulere sansene. Jeg har valgt å<br />
løse stuen romlig, det mest brukte fellesrommet<br />
i bogruppen, og vil visualisere dette gjennom<br />
oppriss og perspektiv. Atmosfære, farger,<br />
m<strong>at</strong>erialer og produkter vil vises gjennom<br />
collage.<br />
• Beboerrom. Selv om beboerrom stort sett<br />
er tilfredsstillende løst i nyere pleiehjem med<br />
god plass og store bad vil jeg allikevel vise<br />
noen mulige forbedringer som kan bidra til økt<br />
bokvalitet.<br />
• Indre <strong>at</strong>rium. Jeg vil vise hvordan deler av<br />
det indre <strong>at</strong>riet kan utvikles som et åpent<br />
vandreareal med grønne innslag.<br />
Avgrensninger<br />
• Prosjektet vil ha fokus på en ideell og<br />
prinsipiell løsning fremfor økonomisk realisme.<br />
• Byggets arkitektur og utvendige utseende vil<br />
ikke være fokus.<br />
METODE<br />
Først vil jeg finne et overordnet løsningskonsept<br />
som kan organisere de funksjoner som<br />
skal inn i pleie<strong>hjemme</strong>t. Så vil jeg utvikle<br />
et romprogram. Basert på dette vil jeg lage<br />
arealplaner som organiserer alle funksjoner på<br />
en hensiktsmessig måte. Så vil jeg utarbeide<br />
en planløsning for bomiljøet som tilfredsstiller<br />
hovedmålsettingene mine. Underveis vil jeg<br />
prøve ut ideene mine på fagfolk, medstudenter<br />
og veileder.<br />
Jeg vil primært bruke skisser for å finne<br />
overordnet konsept og planløsning. Prosjektet<br />
vil tegnes opp i egnet d<strong>at</strong>averktøy. Jeg vil<br />
benytte ulike romlige virkemidler som<br />
innredning, form, lys, farger og m<strong>at</strong>erialer for<br />
å skape sanselige og varierte <strong>at</strong>mosfærer i et<br />
trivelig og stress-redusert miljø.<br />
93
PRAKTISK PROSJEKT 96<br />
OVERORDNET LØSNINGSKONSEPT 96<br />
PLANLØSNING FOR ET TUN 108<br />
KONSEPT 108<br />
STUEN 111<br />
INDRE ATRIUM 114<br />
BYGGET UTENFRA 115<br />
Her beskrives prosessen frem mot<br />
en løsning på problemstillingen og<br />
hovedmålsettingene.
PRAKTISK PROSJEKT<br />
I det praktiske prosjektet har hovedfokuset<br />
vært å prøve å finne fram til en helhetlig<br />
løsning som kunne tilfredsstille de behov og<br />
føringer som ble avdekket i undersøkelsesfasen.<br />
OVERORDNET LØSNINGSKONSEPT<br />
Det tok tid å få modnet ideene omkring hvilke<br />
løsningskonsept som kunne fungere. Tankene<br />
jeg hadde ble hele tiden prøvd ut mot det jeg<br />
leste, stedene jeg besøkte og dem jeg snakket<br />
med der. Jeg var tidlig inne på tanken om å ha<br />
et stort areal utendørs for vandring og med<br />
ulike tilbud. Ideen om å ha senterfunksjoner og<br />
noe for lokalbefolkning dukket også tidlig opp,<br />
i forbindelse med <strong>at</strong> jeg besøkte Bråta Bo og<br />
servicesenter høsten 2009. Jeg var lenge inne<br />
på den norske modellen med små enheter, men<br />
klarte ikke helt å kombinere den med ønsket om<br />
et stort vandreal og rikere fellestilbud.<br />
Det var først etter besøket i USA <strong>at</strong> jeg<br />
<strong>best</strong>emte meg for et stort nabolag på 30-40<br />
personer med mange fellesfunksjoner for ulike<br />
aktiviteter. Jeg var inne på ulike konsepter og<br />
så på ulike måter å organisere mennesker og<br />
små samfunn på; det trygge klosteret med<br />
den indre hagen; tun fra bondesamfunn og<br />
96<br />
1. Tidlig skisse. Ni<br />
beboere. Stue mot syd.<br />
Vandresti ute med<br />
vann, trær og dyr.<br />
2.Vandresløyfe inne<br />
med soner for aktivitet<br />
og opphold underveis.<br />
3. Flere etasjer<br />
med hage i midten.<br />
Parkering i kjeller.<br />
4. Bogruppe med 8<br />
personer. Delt hage/<br />
terasse og kontor med<br />
naboavdeling.<br />
5. Flere bogrupper i to<br />
etasjer. Forskjøvet for<br />
mer sol. Vandresløyfe.<br />
6. Klosteret - et trygt<br />
og velorganisert<br />
samfunn.<br />
7. Cruiseskip med<br />
åpent <strong>at</strong>rium i midten.<br />
8. Ringtunet fra<br />
vikingtid. Kontakt og<br />
trygghet.<br />
9. G<strong>at</strong>e fra<br />
middelalderen. Mange<br />
mennesker på lite<br />
areal. Fellesområder.<br />
Praktisk prosjekt<br />
1 4<br />
2<br />
3<br />
5
Praktisk prosjekt<br />
6<br />
7 9<br />
97<br />
8
98<br />
1 4<br />
2<br />
3<br />
5<br />
6<br />
1. Hus i Buzen i Japan<br />
av Suppose Design<br />
Office. Glass i tak<br />
mellom rommodulene.<br />
2. Fra Alham<strong>bra</strong> i<br />
Grenada, Spania.<br />
Hage, skygge, sol, lys<br />
og vann.<br />
3. Tre innendørs i Bella<br />
Center, København.<br />
4. Romersk <strong>at</strong>rium.<br />
Åpning i taket.<br />
5. Pantheon i Roma.<br />
6. High Line Park i<br />
New York City.<br />
vikingtid; «g<strong>at</strong>a» med boenheter på hver<br />
Praktisk prosjekt<br />
side og fellesområdet i midten; det romerske<br />
<strong>at</strong>rium med dagslys, rekreasjon og trygghet;<br />
«cruiseskipet» med flere etasjer omkring et<br />
åpent <strong>at</strong>rium og fellestilbud på grunnplanet.<br />
Jeg lot meg inspirere av tanken om et indre,<br />
grønt <strong>at</strong>rium med godt med dagslys ovenfra.<br />
Jeg prøvde en løsning med 30 boenheter og<br />
ulike fellestilbud langs en åpen «g<strong>at</strong>e» i midten.<br />
Solarium mot syd med tilgang på sol. Hage<br />
utenfor med vandresti og ulike tilbud. Jeg tenkte<br />
to slike 30-personers boenheter ved siden av<br />
hverandre med et felles servicebygg mot nord.<br />
Jeg diskuterte g<strong>at</strong>e-løsningen med Lise Næss,<br />
men hun ga innspill om <strong>at</strong> det ville bli for store<br />
avstander til oppholdsrom i en slik løsning,<br />
og <strong>at</strong> det ville være utfordrende å få til en<br />
god turnusordning. Jeg prøvde så å korte ned<br />
avstanden ved å ha flere rader av beboerrom<br />
omkring et indre <strong>at</strong>rium. I samråd med<br />
veileder ble vi enig om <strong>at</strong> utsikten ville bli for<br />
begrenset for de rommene som hadde utsikt<br />
inn mot <strong>at</strong>riet.
Praktisk prosjekt<br />
1<br />
2<br />
3 5<br />
4<br />
99<br />
1. 28 beboerrom<br />
organisert som en<br />
g<strong>at</strong>e. Fellestilbud mot<br />
nord og syd. Vandring<br />
i midten. Ble for store<br />
avstander og for lite<br />
samlende.<br />
2. Mer kompakt<br />
variant av g<strong>at</strong>eorganiseringen.<br />
Lite<br />
utsikt for de som har<br />
rom vendt inn mot<br />
midten.<br />
3. G<strong>at</strong>e-organiseringen<br />
i 3D.<br />
4. Åtte-talls<br />
vandresløyfe.<br />
Fellestilbud også i<br />
midten.<br />
5. To nabolag (g<strong>at</strong>er)<br />
ved siden av hverandre<br />
med glassoverbygget<br />
hage i mellom.<br />
Senterfunksjoner i<br />
eget bygg mot nord.
Manuel Ocanas prisbelønte pleiehjem<br />
Santa Rita på Menorca for 68 beboere 1 er<br />
det grunn til å feste seg ved. Konseptet er<br />
barrierefritt og eksepsjonelt i sin variasjon,<br />
åpenhet og frihet. Det er mange fellestilbud<br />
og oppholdssoner spredt omkring på et stort<br />
åpent gulv. Beboerrommene er organisert i et<br />
sammenhengende organisk bånd omkring en<br />
åpen indre hage. Alle beboerrom har to dører,<br />
en til hagen og en til innemiljøet. Byggets<br />
firkantede ytre perimeter er lukket og gir en<br />
sikker ytre barriere. 2 Det er bygget i kun en<br />
etasje med god takhøyde og rikelig lysinnslipp.<br />
Det er nok ikke helt demenstilpasset med<br />
100<br />
1. Aqu<strong>at</strong>erapi ved<br />
Santa Rita.<br />
2. Santa Rita sett fra<br />
luften. Åpen hage i<br />
midten med direkte<br />
tilgang fra alle<br />
beboerrom.<br />
3. Frie og grønne<br />
vandrearealer på<br />
Santa Rita.<br />
4. Plantegningen<br />
av Santa Rita. De<br />
fargelagte områdene<br />
viser hvor det er<br />
planter og blomster.<br />
1<br />
Praktisk prosjekt<br />
2<br />
3
Praktisk prosjekt<br />
4<br />
gjenskinn i gulvene og en litt industriell<br />
<strong>at</strong>mosfære. Fellestilbudene inkluderer;<br />
sosiokulturell sal, sted for miljøbehandling, rom<br />
for vannterapi, flere sittegrupper, felles indre<br />
hage, åpent spiseområde, fysioterapi, lege m.m.<br />
Jeg prøvde å videreføre Santa Ritas åpenhet,<br />
bevegelsesfrihet, utendørskontakt og varierte<br />
tilbud med mindre bogrupper for trygghet og<br />
skjerming. Jeg likte også en løsning i ett plan<br />
med direkte tilgang til hage fra rommene.<br />
I skisseprosessen var jeg nå innom mange<br />
ulike måter å organisere på. Det var særlig<br />
utfordrende å finne en løsning som ga et<br />
stort vandreareal i midten samtidig som hver<br />
bogruppe fikk en sydvendt stue og beboerrom<br />
med utsikt utover. Jeg ønsket mye dagslys inn<br />
i bomiljøet og innendørs hage. Føringen med<br />
stordriftsfordeler eksternt storkjøkken, vaskeri<br />
etc. lå også inne. Jeg ønsket å dele kjøkken/<br />
spisestue/aktivitetsrom mellom to enheter for<br />
effektivisering og variasjon.<br />
1. Ca. 30% av beboerne har demens i følge Manuel<br />
Ocana.<br />
2. Jeg vil anbefale alle å se videoen «Charmed Life»<br />
fra Santa Rita: http://vimeo.com/5390435.<br />
101
102<br />
1 3<br />
2<br />
4<br />
5 7<br />
6<br />
1: Bomiljø for 30.<br />
Triangulært <strong>at</strong>rium i<br />
midten.<br />
2. Boenheter i bånd<br />
med fellesrom i<br />
mellom.<br />
3. Femarmet<br />
organisering av<br />
bomiljøet. Vakkert,<br />
men for nordvendt.<br />
4. Organisk<br />
organisering av<br />
beboerrenheter og<br />
fellesarealer.<br />
Praktisk prosjekt<br />
5. Organisering<br />
inspirert av afrikanske<br />
stammesamfunn med<br />
frittstående «hytter».<br />
6. En mer tradisjonell<br />
og «firkantet»<br />
organisering. Atrium<br />
med vandreareal og<br />
fellesrom.<br />
7. Oppdeling i<br />
mindre bogrupper.<br />
En mer samlende<br />
effekt. Kortere vei til<br />
fellesrom.<br />
8. En «firkantet»<br />
variant av tunorganiseringen.<br />
9. Sirkulær<br />
organisering av flere<br />
tun.<br />
10. Jeg <strong>best</strong>emte meg<br />
for to etasjer.
Praktisk prosjekt<br />
8<br />
9<br />
10<br />
Romprogrammet og<br />
ønskede funksjoner<br />
ble organisert etter<br />
eldresenter, fellesrom,<br />
tun, priv<strong>at</strong>rom, ute/<br />
hage, pleie/stell, , drift/<br />
adm etc.<br />
Jeg utviklet et romprogram (se vedlegg) for å få<br />
med nødvendige funksjoner videre i prosessen.<br />
Jeg gjorde et valg om å bygge i to etasjer for<br />
å gjøre prosjektet mindre arealkrevende og<br />
mer økonomisk realistisk. To etasjer er ikke<br />
ideelt for mennesker med demens, men det gir<br />
mulighet for bl.a. stordriftsfordeler og større<br />
fellesarealer og flere tilbud. Man får bedre<br />
utsikt i andre etasje, og mange vil sikkert sette<br />
pris på dette. Trapper gjør <strong>at</strong> de eldre kan bevare<br />
sin kinestetiske sans og er en vitaliserende<br />
utfordring i hverdagen <strong>–</strong> dette så jeg blant<br />
annet på Pleie<strong>hjemme</strong>t Lotte. De to etasjene vil<br />
oppleves forskjellige på grunn av; det er hage i<br />
<strong>at</strong>riet nede mens det er åpningen i midten oppe<br />
med rekkverk omkring; man ser trestammer<br />
nede og trekroner oppe; avstanden til glasstaket<br />
skaper ulike lysforhold oppe og nede. Dette gir<br />
etasjene ulik karakter og gjør det lettere for<br />
beboerne å vite hvilken etasje de er i. Det er<br />
også viktig for beboerne å kunne besøke den<br />
andre etasjen for mer variasjon og stimuli.<br />
Løsningen jeg etter hvert kom frem til <strong>best</strong>år<br />
av et to-etasjes bomiljø med 40 beboere i hver<br />
etasje. I midten er et åpent <strong>at</strong>rium med glasstak<br />
over og vandrestier i et grønt og stimulerende<br />
103
miljø. Etasjene er inndelt fire «tun» med<br />
10 beboere. Hvert tun har sin egen «stue»,<br />
kontor, besøksrom og servicefunksjoner. Alle<br />
stuer har sydvendte vinduer og tilhørende<br />
terrasse. Et større flerbruksrom for bespisning<br />
og aktiviteter deles mellom to tun. Mot syd<br />
er det fellestilbud som solterrasse, peisestue,<br />
mediarom og drivhus. Det er lagt vekt på<br />
en oversiktlig og barrierefri omgivelse med<br />
tilbud og soner for aktivitet og samvær.<br />
Beboerrommene er organisert i halvsirkel, slik<br />
<strong>at</strong> beboerne kan se inn mot det felles «tunet»<br />
fra stuen i sitt eget priv<strong>at</strong>e rom. Dette bidrar til<br />
trygghet og tilhørighet.<br />
Hagen er lett tilgjengelig og har trygge<br />
vandresløyfer og sikkerhet form av omsluttende<br />
gjerde/hekk. Her ligger også hundehus,<br />
kjøkkenhage, sykkelgarasje (tandem), grill m.m.<br />
I et separ<strong>at</strong> servicebygg legges storstue, café,<br />
helse- og rehabiliteringstjenester, spa, frisør,<br />
garderober m.m. for bruk av både beboere og<br />
lokalbefolkning. Her ligger også administrasjon,<br />
frivillighetssentral, dagstuer og storkjøkken. I<br />
kjelleren er det parkering, boder og vaskeri.<br />
Med 80 beboere oppnås stordriftsfordeler<br />
som gir mulighet for mer differensiert<br />
bemanning, geri<strong>at</strong>risk fagmiljø, storkjøkken<br />
104<br />
Skisse over<br />
servicebyggets første<br />
etasje. Stor kulturstue/<br />
café/restaurant i<br />
midten som er åpen til<br />
tak. Adkomst mot nord<br />
og inngang på to sider.<br />
Tre etasjer.<br />
og et mer rikholdig og variert miljø når det<br />
gjelder oppholdssoner, tilbud og aktiviteter.<br />
Det vil bidra til å avlaste pleierne i forhold<br />
til praktiske oppgaver og dermed frigi tid til<br />
aktivisering og beboerkontakt.<br />
Lynn Young ved MDRC ga følgende<br />
kommentar til løsningen: «I love seeing<br />
the drawing and hearing wh<strong>at</strong> you have<br />
determined to be the plan. I think you are on<br />
to some gre<strong>at</strong> ideas and insight.» Og videre...<br />
«the separ<strong>at</strong>e administr<strong>at</strong>ion and area where<br />
folks can travel for appointments, a meal<br />
«away from home», etc...so th<strong>at</strong> residents feel<br />
th<strong>at</strong> they get out in the community but aren’t<br />
required to out into the larger community<br />
which can be intimid<strong>at</strong>ing. You also have<br />
captured lots of free space and open area while<br />
keeping the living compartments cozy and<br />
manageable.»<br />
Eva Maria Lim, leder på Kolstihagen Sykehjem,<br />
ga også innspill på planløsningen. Hun ønsket<br />
bl.a. et eget kontor for team-lederen, hvor man<br />
også kunne ha møte med pårørende, vaktskifte<br />
m.m. Hun hadde også mange innspill til<br />
hvordan man kunne tilrettelegge hagen<br />
Praktisk prosjekt
Praktisk prosjekt<br />
105<br />
Det endelige<br />
planutkastet med<br />
fire tun og <strong>at</strong>rium.<br />
Spisestuer/kjøkken<br />
sentralt plassert.<br />
Servicebygg mot nord.
106<br />
1<br />
Praktisk prosjekt<br />
2 3
Praktisk prosjekt<br />
4 7 10<br />
5<br />
6<br />
8 11<br />
9<br />
12<br />
107<br />
1. Innspill fra Eva<br />
Maria Lim.<br />
2. ID-tavle utenfor<br />
beboerrom på<br />
Hearthstone<br />
Manh<strong>at</strong>tan.<br />
3. Planutkast etter<br />
innspill fra Eva M.<br />
Lim.<br />
4. Prefabrikert<br />
rommodul. Skråtak<br />
gir ekstra lysinnslipp.<br />
To-veis garderobeskap.<br />
Glassboks over<br />
baderom for mer lys.<br />
5. Universell<br />
utforming av<br />
beboerrom.<br />
6. Prinsippskisse<br />
beboerrom. Benk.<br />
7. Stor takhøyde og<br />
lysinnslipp over modul.<br />
8. Tanker om grønt,<br />
blomster, utsikt og<br />
sitteplasser langs<br />
tunets yttervegger.<br />
9. Forskyvning av rom<br />
bryter monotoni.<br />
10. Skråtak på<br />
beboerrom.<br />
11. En veranda med<br />
blomster og benk<br />
utenfor hvert rom.<br />
12. Dør med særpreg<br />
for gjenkjenning.
utendørs med soner og opplevelser.<br />
PLANLØSNING FOR ET TUN<br />
Jeg jobbet så fram en detaljert planløsning for et<br />
tun. Organiseringen i tun gir nærhet til viktige<br />
funksjoner samt tryggheten og tilhørigheten i en<br />
mindre gruppe. Planløsningen tar utgangspunkt<br />
i størrelsen på en beboerenhet. Boenhetene er<br />
forskjøvet litt i forhold til hverandre for å bryte<br />
monotonien langs en typisk korridor. Skråtak<br />
bidrar også til variasjon og gir økt lysinnslipp.<br />
For å lette gjenkjenningen tenkes dører med<br />
ulikt uttrykk for eksempel når de gjelder<br />
utforming, m<strong>at</strong>eriale eller farger. En id-tavle<br />
utenfor døren for bilder og gjenstander vil også<br />
gi gjenkjenning.<br />
Beboerrommet ble universelt uformet og<br />
yttermålene ble benyttet som «grunnstein» i<br />
den videre utformingen av tunet.<br />
Man kan gå fritt omkring i tunet, enten på<br />
innsiden eller utsiden av beboerrommene. Det<br />
er flere små steder man kan sette seg ned.<br />
Teamleder har fra kontoret sitt god oversikt<br />
over beboerrommene og kan også se over mot<br />
stuen. Det er heller ikke langt til spiserom<br />
eller TV/besøks/avlastningsrommene.<br />
Besøksrommene har god utsikt og man kan<br />
108<br />
PLANTEGNING AV<br />
TUNET<br />
gå rett ut i hagen i 1. etasje. Det viktigste<br />
rommet er stuen - for samvær, trygghet og ro<br />
i den mindre gruppen <strong>–</strong> i tillegg til spisesalen<br />
for måltider og tilrettelagte aktiviteter. Stuen<br />
har god utsikt med vinduer på flere sider og<br />
lett tilgang til terrasse/veranda. Se nærmere<br />
beskrivelse av de ulike rom og deres innhold i<br />
romprogrammet i vedlegget.<br />
KONSEPT<br />
PRODUCED BY AN AUTODESK STUDENT PRODUCT<br />
Jeg <strong>best</strong>emte meg for å bruke liv og n<strong>at</strong>ur<br />
som inspirasjon i utarbeidelsen av det indre<br />
miljøet. Undersøkelsene viste <strong>at</strong> tilgang<br />
PRODUCED BY AN AUTODESK STUDENT PRODUCT<br />
PRODUCED BY AN AUTODESK STUDENT PRODUCT<br />
på n<strong>at</strong>ur, n<strong>at</strong>uropplevelser, n<strong>at</strong>urbilder,<br />
n<strong>at</strong>urelementer, n<strong>at</strong>urm<strong>at</strong>erialer o.l. i<br />
innemiljøet har positiv innvirkning på<br />
trivsel. Med n<strong>at</strong>ur og liv ønsker jeg å favne<br />
vidt; alt som vokser og lever i n<strong>at</strong>uren i<br />
tillegg til elementer i n<strong>at</strong>uren som stein,<br />
fjell, regn, vann. Jeg ønsker å benytte<br />
konseptet til å skape ulike <strong>at</strong>mosfærer i de<br />
ulike delene av bygget, særlig ved hjelp av<br />
fargene i n<strong>at</strong>uren. Jeg lagde et moodboard<br />
som kilde til videre inspirasjon.<br />
Praktisk prosjekt<br />
PRODUCED BY AN AUTODESK STUDENT PRODUCT
Praktisk prosjekt<br />
1 4 7<br />
2<br />
3<br />
5<br />
6<br />
8<br />
9<br />
109<br />
N<strong>at</strong>ur og liv som<br />
inspirasjon for<br />
farger og stemning i<br />
bomiljøet.
110<br />
Praktisk prosjekt<br />
1
Praktisk prosjekt<br />
1. Ulike skisser over<br />
stueløsning med lite<br />
tekjøkken og peis.<br />
Tilgang til terrasse.<br />
2. - 5.<br />
Inspirasjonsbilder<br />
til fargepalett og<br />
n<strong>at</strong>urbilder på stue.<br />
(se neste side)<br />
6. Forslag til<br />
fargepalett for stue.<br />
(se neste side)<br />
STUEN<br />
Stuen er det viktigste fellesrommet i<br />
bogruppen, og jeg valgte å utvikle dette romlig.<br />
Her finner beboerne trygghet i fellesskapet i<br />
en oversiktlig og skjermet omgivelse. Stuen<br />
gir også kontakt med pleierne og er arena<br />
for ulike aktiviteter, for eksempel musikk<br />
og dans, lese avis. Her er det kaffepauser<br />
og noe å bite i. Avslapning, ro og hygge om<br />
kvelden. Planløsningen i stuen legger opp til<br />
små sittegrupper der folk kan drive med sine<br />
favorittaktiviteter, bla i bøker o.l. Smågruppene<br />
er et sted hvor hver enkelt kan ha kontakt med<br />
2 3<br />
pleierne. Det er skap for lagring av m<strong>at</strong>eriale<br />
til aktiviteter og «rekvisita» og ting knyttet<br />
til beboernes ulike interesser som bidrar til<br />
<strong>at</strong> de kan føle seg <strong>hjemme</strong>. Toalett ligger i<br />
nærheten og det er et lite tekjøkken for kaffe,<br />
vafler o.l. Flere har ytret ønske om peis i<br />
oppholdsrommet. Skyvedører gjør det enkelt å<br />
åpne mot friluft på finværsdager, og å komme<br />
seg ut på veranda/terrasse.<br />
Jeg ønsket å skape en stemning av noe<br />
lunt, avslappende, trygt og fellesskap<br />
i stuen. Samtidig som den skulle være<br />
inspirerende og gi stimuli til sansene.<br />
111
112<br />
4 6<br />
5<br />
7. Eksempel på<br />
kontaktskapende og<br />
skjermet møbel.<br />
Basert på hovedkonseptet om liv, n<strong>at</strong>ur<br />
og n<strong>at</strong>urelementer fant jeg en del<br />
inspirasjonsbilder som kunne bidra til en<br />
slik stemning. Jeg utarbeidet fargepalett<br />
basert på disse n<strong>at</strong>urbildene for å bidra til<br />
ønsket <strong>at</strong>mosfære.<br />
På gulv valgte jeg vinylteppe, for godt lydmiljø<br />
og mer hjemlig <strong>at</strong>mosfære. Veggene har<br />
Praktisk prosjekt<br />
3. PLEXWOOD er et aktuelt å bruke f.eks. på vegger.<br />
Det er benyttet mye på St. Olavs Hospital.
Praktisk prosjekt<br />
både malte fl<strong>at</strong>er og tre. 3 Det er også brukt<br />
n<strong>at</strong>urbilder og n<strong>at</strong>urelementer. Himlingen<br />
er akustisk dempet for bedre lydmiljø. Stein<br />
er t<strong>at</strong>t inn for å gi m<strong>at</strong>erialitet og kontrast i<br />
forbindelse med peis.<br />
Møblene er lenestoler med armlener, ikke for<br />
lave og ikke for dype slik <strong>at</strong> man lett kommer<br />
seg opp. Farger på møbelstoff er <strong>best</strong>emt ut fra<br />
fargepalett. Man kunne tenke seg «samlende»<br />
og «romskapende» møbler som skaper mer<br />
samhørighetsfølelse når to sitter sammen. Det<br />
1. - 6. Inspirasjonsbilder<br />
for et grønt<br />
indre <strong>at</strong>rium med<br />
masse dagslys fra<br />
glasstak.<br />
7<br />
1 4<br />
2<br />
3<br />
113<br />
5<br />
6
114<br />
1 4<br />
2<br />
3<br />
5<br />
6<br />
1. - 6. Flere<br />
inspirasjons-bilder for<br />
et grønt indre <strong>at</strong>rium<br />
med masse dagslys fra<br />
glasstak.<br />
er indirekte belysning mot tak for å skape et<br />
godt lysmiljø uten blending. I tillegg er det brukt<br />
lamper med særpreg for å gi rommet karakter.<br />
INDRE ATRIUM<br />
Atriet er et sted for fri bevegelse i et stort<br />
areal. Jeg ønsker å bringe n<strong>at</strong>uren inn for å<br />
skape en sansestimulerende omgivelse med<br />
masse dagslys ovenfra. Her vil jeg også benytte<br />
hovedkonseptet n<strong>at</strong>ur og liv og bringe inn,<br />
trær, planter og annen vegetasjon. I tillegg til<br />
n<strong>at</strong>urelementer som vann, stein, tre o.l. Det<br />
er steder å sitte underveis hvor man kan ta en<br />
hvil eller følge med på det som skjer. Jeg har<br />
blant annet hentet inspirasjon fra skogen i<br />
utformingen av <strong>at</strong>riet.<br />
Praktisk prosjekt<br />
Jeg likte ideen om å være i en skog med små<br />
lysninger, hvor lyset slipper ned mellom<br />
trærne og treffer skogbunnen. Jeg syntes også<br />
<strong>at</strong> det å bruke «park» som metafor var nyttig,<br />
«Central Park». En park kan ses som en sivil og<br />
kultivert versjon av skogen; et fritt og levende<br />
sted for rekreasjon, samvær, n<strong>at</strong>ur, bevegelse,<br />
opplevelser, aktivitet og utfoldelse. Parken<br />
tilbyr åpenhet, ro, frihet, velvære, variasjon,<br />
sanser, stimuli, lys, liv, grønt, oase, terapi.<br />
Parken er en møteplass. Her kan man drive<br />
«People w<strong>at</strong>ching». Drive med sine ting. Eller
Praktisk prosjekt<br />
gjøre ting sammen. En annen tanke var <strong>at</strong> det<br />
kunne være små «skur» i <strong>at</strong>riet hvor mindre<br />
grupper kan høre musikk, se film, internett<br />
(nettaviser), bibliotek / bøker, dagens aviser,<br />
sitte i gyngesofaer, snakke med familie via<br />
webkamera, ta seg en kaffe eller noe å spise.<br />
Stisystemet er asymmetrisk for å styrke<br />
gjenkjennelse av hvor man er i <strong>at</strong>riet. Ved<br />
inngangen til hvert tun er det skapt peilemerker og<br />
særpreg som gjør det lettere å gjenkjenne sitt tun.<br />
BYGGET UTENFRA<br />
Selv om arkitektur ikke har vært fokus i<br />
prosjektet så ble det laget en visualisering av<br />
bygget sett utenfra. Hagen er forenklet siden<br />
den ikke skulle utvikles som en del av det<br />
praktiske prosjekt.<br />
115
VURDERING AV LØSNINGEN 118<br />
Her vurderer jeg løsningen i forhold til<br />
problemstillingen og hovedmålene for<br />
prosjektet.
VURDERING AV<br />
LØSNINGEN<br />
Her vil jeg vurdere løsningen i forhold til<br />
problemstillingen:<br />
”Hvordan kan man skape et fysisk bomiljø<br />
som bidrar til økt livskvalitet for personer<br />
med demens med behov for heldøgns pleie?”<br />
Og i forhold til hovedmålsettingene om å<br />
tilrettelegge for; (1) Grunnleggende bokvaliteter,<br />
(2) Stimulering, (3) Engasjert hverdag og (4)<br />
Sosialt miljø.<br />
Selv om det psykososiale miljøet er<br />
grunnleggende viktig for beboernes velvære er<br />
det også mye de fysiske rammene kan bidra<br />
med for <strong>at</strong> en person med demens skal kunne<br />
trives på pleiehjem.<br />
Et hovedgrep i løsningen har vært å skape et<br />
større miljø med 80 beboere fordelt på to etasjer.<br />
På tross av størrelsen så er beboernes behov<br />
for skjerming, trygghet, tilhørighet og nærhet<br />
til tilbud allikevel ivaret<strong>at</strong>t ved <strong>at</strong> bomiljøet er<br />
oppdelt i fire mindre bogrupper (tun).<br />
Løsningen har tilrettelagt for en stimulerende<br />
og engasjert hverdag i fellesskap med andre.<br />
118<br />
Det store miljøet tilbyr varierte arenaer for<br />
aktivitet og samvær og muliggjør tilrettelagt<br />
aktivitetsprogram. Dette gir valgfrihet i<br />
hverdagen ut fra individuelle interesser og<br />
ønsker. Å være omgitt av større nabolag gir også<br />
mer variasjon og folkeliv.<br />
Det åpne og beplantede indre <strong>at</strong>riet et sted for<br />
bevegelse, opplevelse og sansning. Det er lavere<br />
terskel å ta i bruk et innendørs hageareal enn å<br />
gå ut i friluft. God utsikt, mye dagslys, tilgang<br />
til n<strong>at</strong>ur ute og inne og estetisk innemiljø bidrar<br />
til trivsel og helse. Det bidrar også å erst<strong>at</strong>te<br />
korridorer, innestengte rom, lav takhøyde,<br />
fremmedartet og upersonlig bomiljø, begrensede<br />
gangarealer, få oppholdssoner med et mer fritt<br />
og variert miljø med færre barrierer, mer lys<br />
og åpenhet og store områder for fri bevegelse.<br />
Det er skapt et sikkert, enkelt, oversiktlig og<br />
barrierefritt miljø hvor det er lett å orientere og<br />
med mange muligheter for opphold.<br />
Stordriftsfordeler avlaster pleierne i forhold<br />
til praktiske oppgaver og muliggjør mer<br />
sammens<strong>at</strong>t bemanning. Dette kommer<br />
beboerne til gode. Deling av kjøkken/spisestue<br />
mellom to tun er også arbeidsbesparende.<br />
Spisestuen fungerer også som sosial arena for<br />
ulike gruppeaktiviteter og er tilrettelagt for <strong>at</strong><br />
beboerne kan delta i m<strong>at</strong>laging o.l.<br />
Sosialt er det lagt til rette for mer kontakt med<br />
familie gjennom ulike tilbud; besøksrom i tunet,<br />
ekstern café, arbeidsrom og besøksleilighet.<br />
Et separ<strong>at</strong> servicebygg tilbyr et fagmiljø som<br />
ivaretar beboernes behov knyttet til helse,<br />
rehabilitering, trening og tilrettelegging.<br />
Servicesenterets tilbud i forhold til velvære, café<br />
o.l. gir også variasjon i hverdagen.<br />
Med de tiltak som er gjort tror jeg beboerne vil<br />
få en mer engasjert og stimulerende hverdag,<br />
<strong>at</strong> de ans<strong>at</strong>te avlastes i forhold til praktiske<br />
oppgaver og dermed får mer kontakttid, <strong>at</strong> det<br />
er laget gode arenaer for aktivitet, rekreasjon<br />
og opplevelser som gir samvær, bevegelse,<br />
variasjon og valgfrihet i hverdagen. Til sammen<br />
tror jeg dette vil skape større grad av velvære<br />
hos beboerne enn et liv i en liten enhet (8-10<br />
personer), som ofte preges av lite vandreareal,<br />
få oppholdssoner og et personale som mangler<br />
tid til å involvere seg.<br />
Vurdering av løsningen<br />
Prosjektet opptar et stort areal, det mener jeg<br />
er riktig. De demensrammede skal bo her hver<br />
dag hele året, mennesker som har mistet evnen<br />
til å planlegge sin egen hverdag og ferdes fritt<br />
i samfunnet. Jeg synes de fortjener en arena<br />
som gir dem noe av den variasjon og frihet som<br />
alle vi andre tar for gitt. Jeg håper det har blitt<br />
et sted der eldre med demens kan utfolde seg
Vurdering av løsningen<br />
og trives i en sosial, virksom, stimulerende og<br />
variert hverdag i et sikkert og oversiktlig miljø.<br />
Det ville vært interessant å få muligheten til å<br />
bygge et demensvennlig bomiljø av denne typen<br />
med mange beboere og rike tilbud knyttet til<br />
aktivitet og interesser. Løsningen har prinsipper<br />
ved seg som ville bidr<strong>at</strong>t til en mye friere,<br />
variert og engasjert hverdag for de med demens.<br />
Det skaper ikke verdige liv for eldre med<br />
demens med en pleiemodell og omgivelser som<br />
medfører en passiv og stillesittende tilværelse<br />
hvor det ikke er noe å ta seg til, lite som skjer<br />
og ingen steder å gå. For å øke livskvaliteten<br />
må fokuset i eldreomsorgen inkludere et mer<br />
aktivt omsorgskonsept. Dette er også en av<br />
hovedmålsettingene i Stortingsmelding 25.<br />
Samtidig må frihet og individualitet dyrkes - og<br />
innestengthet bekjempes.<br />
Postiljonen i Sverige.<br />
Bilde fra Agneta Nord.<br />
119
ROMPROGRAM 122<br />
SERVICEBYGG 122<br />
BOMILJØET 123<br />
Romprogrammet beskriver funksjoner og<br />
tilbud i servicebygg og bomiljø.
ROMPROGRAM<br />
Romprogrammet er basert på funnene fra<br />
undersøkelsene. Overordnet <strong>best</strong>år konseptet<br />
av et bomiljø for personer med demens i tillegg<br />
til et separ<strong>at</strong> bygg med senterfunksjoner. Man<br />
kan se på dette som en arena-modell hvor det<br />
er ulike soner man kan oppholde seg på; priv<strong>at</strong><br />
(beboerrommet), semi-priv<strong>at</strong> (besøksrom,<br />
små sittegrupper), fellesområder for gruppen<br />
(spisestuen, stuen, terrassen), fellesområder<br />
for nabolaget (<strong>at</strong>riet, fellestilbud, hagen),<br />
lokalsamfunnet (servicebygget), samfunnet<br />
(utenfor pleie<strong>hjemme</strong>ts områder).<br />
SERVICEBYGG<br />
Tjenester og tilbud både for beboerne<br />
i <strong>hjemme</strong>t, de eldre i nærområdet og<br />
lokalbefolkningen ellers. Beboerne vil typisk<br />
benytte tilbudene her på dagtid, i følge med<br />
ledsager/pårørende. På kveldstid kan det være<br />
ulike kurs, arrangementer og aktiviteter her. En<br />
arena for å bringe inn liv, stimulans og impulser<br />
utenfra. Tilbud som bidrar til <strong>at</strong> pårørende<br />
besøker sine gamle oftere.<br />
1. etasje<br />
• Resepsjon. Garderobe og tilhørende kontor for<br />
122<br />
adgangstjenester og lignende.<br />
• Lobby. Her kan man sitte og se på folkelivet<br />
og trafikken utenfor.<br />
• Café og restaurant. For besøkende, et<br />
sted hvor familien kan ta med sine gamle.<br />
Også kantine for de ans<strong>at</strong>te. Gir variasjon i<br />
hverdagen. Også for lokalbefolkning. Kiosk.<br />
Rommet er formet som et <strong>at</strong>rium som er åpent<br />
helt opp til tak. Lekerom for barn.<br />
• Storstue. Restaurantområdet kan også<br />
benyttes til ulike kulturarrangementer, og<br />
for pleie<strong>hjemme</strong>ts fester og tilstelninger. Kan<br />
også leies ut for slike formål, for eksempel på<br />
kveldstid og i helger (konfirmasjon). Storstuen<br />
kan skjermes av på sidene ved behov. I slike<br />
tilfeller kan trafikk til pleie<strong>hjemme</strong>t og etasjene<br />
over forts<strong>at</strong>t foregå på hver side av storstuen.<br />
• Storkjøkken. Lager m<strong>at</strong> til bomiljøet og café/<br />
restaurant. Kontor for kokk/dietetiker.<br />
• Helsesenter. Lege, psykolog, sykepleier.<br />
• Rehabiliteringstjenester. Fysioterapeut,<br />
ergoterapeut.<br />
• Tjenestetorg. Frisør, fotsoneterapi,<br />
velværetjenester.<br />
• Garderobe. For de ans<strong>at</strong>te. Dusj og WC.<br />
Sykkelparkering ved hovedinngangen.<br />
• Eldresenter. For eldre i nærområdet. Rom for<br />
aktiviteter, kurs, kultur og hygge.<br />
• Dagstue. De kan delta i aktiviteter i<br />
bomiljøet.<br />
• Flerbrukslokaler. Trening, kurs, eldresenter,<br />
utleie.<br />
2. etasje<br />
• Administrasjon. Leder, regnskap, personal,<br />
frivillighetskoordin<strong>at</strong>or.<br />
• Besøksleiligheter. For familie. Kan bookes<br />
via internett. Leies typisk for en helg. Ha med<br />
barnebarn / oldebarn.<br />
• Arbeidsrom. For pårørende. Slik <strong>at</strong> de kan<br />
jobbe noen timer når de er på besøk mens mor<br />
sover.<br />
Romprogram<br />
• Overn<strong>at</strong>tingsrom. Enkeltrom for pårørende<br />
som vil overn<strong>at</strong>te, for eksempel ved sykeleie.
Romprogram<br />
• Avlastningsleiligheter. Driftes av<br />
<strong>hjemme</strong>sykepleien.<br />
• Velværesenter. SPA, fotbad m.m. Bad som<br />
sanseopplevelse. Enkeltvis og i gruppe. Utsikt.<br />
Ro. Estetisk. Ideer velvære: aroma, spa, negler,<br />
håret, sanserom, speil, planter, fotbad, gardiner,<br />
musikk.<br />
3. etasje<br />
• Pårørendeboliger. Slik <strong>at</strong> man kan bo<br />
nær sin partner med demens. Leier bolig av<br />
kommunene.<br />
• Kurslokaler. Kursing av ans<strong>at</strong>te og pårørende.<br />
Faglig oppd<strong>at</strong>ering. Støttegrupper for<br />
pårørende.<br />
Kjeller<br />
• Parkering. Lager, varelevering, vaskeri.<br />
Søppelsjakter og vasketøyssjakter fra tunene<br />
oppe.<br />
BOMILJØET<br />
Bomiljøet har tilsammen 80 beboere fordelt<br />
på to etasjer og er organisert rundt et indre<br />
åpent <strong>at</strong>rium. Hvert nabolag har 40 beboere og<br />
er oppdelt i fire tun. Hvert tun har egen stue.<br />
Spisesal deles mellom to tun og brukes også til<br />
aktiviteter. Det er ulike fellesarealer og tilbud i<br />
bomiljøet som alle kan benytte.<br />
Indre <strong>at</strong>rium<br />
• Atriet er en innendørs hage, åpent og lyst,<br />
hvor man fritt kan vandre rundt. Mot syd<br />
tenkes et solarium for rikelig tilgang til sol og<br />
lett aksess til hagen. I <strong>at</strong>riet kan man gå, brenne<br />
av energi og få ut rastløshet. Vandresløyfer<br />
slik <strong>at</strong> man kommer tilbake til utgangspunktet.<br />
N<strong>at</strong>ur og grønt innendørs. Godt lysinnslipp<br />
fra tak. Gi variasjon, opplevelser og stimuli til<br />
sansene. Oversiktlig, enkelt å forstå og gode<br />
siktlinjer. De eldre kvier seg for å gå ut på<br />
egen hånd og er også sensitive for temper<strong>at</strong>ur<br />
(ente for varmt eller for kaldt) og vær og vind.<br />
Sittesteder underveis i vandreløypa: skjermet,<br />
sitte, oppleve, se.<br />
Tunet<br />
• 10 beboerrom<br />
• Hvert rom sin stue er vendt inn mot tunets<br />
sentrum. Å se andre gir trygghet. Hvert rom har<br />
to dører: bakdøren (service-inngang for vask,<br />
stell) og stuedøren, som vender inn mot tunet.<br />
Skjerming mot innsyn på kveld og morgen<br />
oppnås med persienner foran vinduene.<br />
• Universelt utformet. To lenestoler pr. rom.<br />
• Av sikkerhetshensyn er det ikke utgang<br />
direkte til hage.<br />
• Garderobeskap kan nås fra både bad og<br />
entre.<br />
• Noen dobbeltrom kunne det kanskje vært<br />
behov for, men dette er utel<strong>at</strong>t i prosjektet.<br />
• Godt lysinnslipp, også til bad. Skyvedør for<br />
plassbesparing.<br />
• Stue. Sydvendte vinduer. Skyvedører<br />
til overbygget altan/terrasse. Justerbar<br />
vindskjerming <strong>–</strong> kan skyves til ønsket<br />
posisjon. Varme i taket for utvidet sesong.<br />
Varme i stolene er en idé. WC i nærheten.<br />
Begrenset med TV i stuen fordi: støykilde,<br />
ulike preferanser hos beboere, forstår de det de<br />
ser? Mulighet for å spille musikk og se film i<br />
fellesskap.<br />
• Tekjøkken. I tilknytning til stuen. For<br />
kaker, kaffe, mellommåltider og lignende.<br />
Kan benyttes av besøkende. Kjøleskap (egen<br />
123
hylle pr. beboer?). Stillegående vaskemaskin?<br />
Kaffeautom<strong>at</strong>? Skap med egen hylle pr. beboer<br />
(dekketøy, vin, kaker, snop, m<strong>at</strong> fra pårørende)?<br />
• Garderobe. For ytterklær og utesko slik <strong>at</strong> det<br />
er lett å komme ut i hagen.<br />
• Kontor for teamleder. Lagre papirer og<br />
journaler. Møtebord for samtaler med<br />
pårørende. Kan benyttes av n<strong>at</strong>tevakten. Sofa<br />
for bruk ved vaktskifte og når de ans<strong>at</strong>te trenger<br />
en «pust i bakken».<br />
• Arbeidsterminal for journalføring i nærheten<br />
av stue. Det gir økt ro og trygghet når<br />
assistentene er tilstede i miljøet, selv om de<br />
sitter foran PC. På sikt vil pleierne kunne gjøre<br />
mange oppgaver på et portabelt nettbrett el.l.<br />
• Besøksrom. Ekstra oppholdsrom for<br />
besøkende. Kan også fungere som TV-rom<br />
for beboerne. Kan også benyttes dersom noen<br />
periodevis trenger ekstra skjerming i løpet av<br />
dagen.<br />
• Informasjonstavle. På et synlig sted bør det<br />
være en skjerm, tavle eller annen installasjon<br />
som gir informasjon for eksempel om klokken,<br />
hvilken dag det er, hvilke aktiviteter som er<br />
planlagt i dag og neste måltid.<br />
124<br />
• Heis/trapp. Trafikk kan forstyrre visuelt og<br />
lydmessig, og heis og trapp bør derfor ha en lite<br />
forstyrrende beliggenhet.<br />
Fellesfunksjoner for to tun<br />
• Spisestue. Flerbruksrom for måltider og<br />
aktiviteter. Tilrettelagt for <strong>at</strong> beboerne kan<br />
delta i m<strong>at</strong>laging. Adskilt kjøkken for bedre<br />
lydmiljø og mindre forstyrrelser. Her tilberedes<br />
frokost, lunch og kveldsm<strong>at</strong>. Middag lages i<br />
storkjøkkenet i servicebygget. WC i nærheten.<br />
Søppelsjakt til kjeller. Foldevegg gir mulighet<br />
for to mindre spisegrupper. Flerbruksrom for<br />
gruppeaktiviteter som maling, dans, lek og<br />
sang. Arena for velkjente hverdagsaktiviteter<br />
som m<strong>at</strong>laging, dekking av bord, stryke tøy o.l.<br />
• Skyllerom. Svingdør anbefales her slik <strong>at</strong><br />
man kan dytte opp døren med skulderen når<br />
man kommer med hendene fulle. Romslig med<br />
plass til flere.<br />
• Vaskerom og lager. Sengetøy, håndklær,<br />
bleier. Vaskemaskin for «akuttvask» av<br />
klær. Sjakt for klesvask til kjeller og vaskeri.<br />
Skittentøyssjakt ned til kjeller. Sengetøy i egne<br />
poser. Personlig tøy i egne tøyposer, hvor hvert<br />
tun har sine egen farge.<br />
• Renholdsrom. For vaskeutstyr,<br />
teppemaskiner etc.<br />
Fellesfunksjoner for nabolaget<br />
• Lager. For hele etasjen. Utstyr,<br />
forbruksm<strong>at</strong>eriell, gåstoler, renhold, håndklær,<br />
lyspærer, gåstoler, akutt-traller, senger,<br />
rullestoler etc.<br />
• Solarium/terrasse. Solvendt og overbygget<br />
med varme i taket. Le-vegg. Flyttbar<br />
vindskjerming. Sitte, gynge, nyte solen.<br />
Hengesofa / hammock. Innenfor: plass med<br />
bord og stoler. Skyvedører som kan være åpne<br />
inn mot <strong>at</strong>riet. Glass som slipper gjennom<br />
UV-stråling. Tak/presenning for skjerming mot<br />
regn/sol.<br />
• Sosiokulturell arena. Fest, konsert, dikt.<br />
• Trimrom. Stoler. Appar<strong>at</strong>er. Musikkanlegg.<br />
Gåtrening.<br />
• Pub/peisestue. Lett tilgang til terrasse.<br />
Biljard-bord. Dart. Musikkanlegg og dans. Se<br />
solnedgangen.<br />
• Drivhus. Hortikultur. Dyrke blomster<br />
og grønnsaker. Høye bedd. Slipper å bøye<br />
Romprogram
Romprogram<br />
seg ned. Kan også jobbe sittende. Del av<br />
aktivitetsopplegg.<br />
• Medierom/bibliotek. PC, internett, spill, film,<br />
musikk, bøker. Ide: stoler med høyttaler i setet<br />
(ørelapp) for individuell musikk. Eventuelt som<br />
små soner/skur langs vandrestiene i <strong>at</strong>riet for<br />
musikk, film, internett, bøker, aviser o.l.<br />
• Panoramarom. Vurdere i 2. etasje. «Sunset<br />
avenue».<br />
• Kjeller. Beboerne har egen bod for lagring av<br />
personlige eiendeler. Stort lager for utemøbler,<br />
utstyr etc.<br />
• Hage<br />
• Vandresløyfe (gangsti) med rekkverk.<br />
Overbygg mot regn? Gummibelegg som på<br />
idrettsbaner.<br />
• Sykkelskur for «side-ved-side sykler»,<br />
«gå-sykler». Skur for utendørsrull<strong>at</strong>orer.<br />
• Hundehus. Besøkshunder etc. Gå tur med<br />
hund.<br />
• Kan benyttes av «venneforeningen», i bytte<br />
mot frivillig inns<strong>at</strong>s.<br />
• Redskapsbod. Kjøkkenhage. Høye bedd.<br />
• Uteplass for sommerfester. Grill. Boccia-<br />
bane. Lekeplass/sandkasse for barn.<br />
• Lekepark for eldre. Spill, lek, ballspill,<br />
trening. En «utfordring» - gå opp til<br />
utkikkspunkt? Sklie?<br />
• Paviljong. Beskyttet mot vær, stoppested<br />
underveis, sitte sammen med andre,<br />
se på n<strong>at</strong>ur, føle vær og vind. Skyvbare<br />
vindskjermingspaneler.<br />
• Omliggende gjerde/hekk. Skaper trygghet.<br />
Hindrer <strong>at</strong> de forsvinner ut av området.<br />
Avlaster de ans<strong>at</strong>te som slipper å være på vakt<br />
hele tiden.<br />
Universell utforming<br />
Bygget er tilrettelagt slik <strong>at</strong> det skal være<br />
tilgjengelig for alle. Det gjelder bredder på<br />
passasjer, trappeløp og snusirkel for rullestol.<br />
Det er ikke skrå gulvplan i bygget, og det er lagt<br />
opp til et terskelfritt miljø. Likeledes er det både<br />
heis og trapp mellom alle etasjer. Oversiktlighet<br />
og en logisk og enkel plan er også etterstrebet.<br />
Belysning, dagslys og luminanskontraster<br />
bidrar til et forståelig og tydelig miljø.<br />
125
REFERANSER 128<br />
Her er referanser til bøker, artikler,<br />
nettressurser og personer.
REFERANSER<br />
Litter<strong>at</strong>ur, artikler, nettressurser<br />
1. Anter, Karin Fridell (red.) (2006). Färg ljus<br />
rom. Forskningsrådet Formas. Stockholm.<br />
2. Arkitektnytt (2005). Arkitekten foran. Om<br />
sjefsarkitekt Ragnhild Aslaksen, St. Olavs<br />
Hospital. Arkitektnytt 16/2005.<br />
3. Berentsen, Vigdis D; Grefsrød, Ellen-<br />
Elisabeth; Eek, Arnfinn (2007). Sansehager<br />
for personer med demens. Utforming og bruk.<br />
Forlaget Aldring og Helse.<br />
4. Bergland, Ådel (dr. polit.); Kirkevold, Marit<br />
(professor UiO) (2011). «Hvilke faktorer i<br />
de fysiske omgivelsene hemmer og fremmer<br />
funksjon, trivsel og velvære hos personer<br />
med demens? <strong>–</strong> En litter<strong>at</strong>urgjennomgang.»<br />
Publisert i fagtidsskriftet Sykepleien i 2011.<br />
5. Brawley, Elisabeth C. (1997). Designing for<br />
Alzheimer’s Disease. Str<strong>at</strong>egies for cre<strong>at</strong>ing<br />
better care environments. John Wiley &<br />
Sons. New York. USA.<br />
6. Gjengedal, Eva; Blystad, Astrid; Schiøtz,<br />
Aina (2008). Helse, tid og rom. Cappelen<br />
128<br />
Akademiske Forlag.<br />
7. Bull, Grete og Magnus, Inger Johanne<br />
(1996). Omgivelser er terapi. Planlegging av<br />
boformer <strong>–</strong> eksempler og veiledning. INFO-<br />
banken. Sem.<br />
8. Cohen-Mansfield, J. (2000). Approaches<br />
to the management of disruptive behaviors.<br />
In «Interventions in dementia care: Toward<br />
improving quality of life» (pp. 39-65). New<br />
York: Springer Publishing Company.<br />
9. Dowling, James R. (1995). Keeping Busy.<br />
A Handbook of Activities for Persons with<br />
Dementia. The Johns Hopkins University<br />
Press. Baltimore, Maryland. USA.<br />
10. Engedal, Knut; Haugen, Per K. (2005).<br />
Demens <strong>–</strong> fakta og utfordringer. Forlaget<br />
Aldring og Helse. Tønsberg.<br />
11. GERIA (2009). Demensvennlige omgivelser -<br />
fysisk miljø i sykehjem og dagsentre. Oslo.<br />
12. Helsedirektor<strong>at</strong>et (2007). Glemsk,<br />
men ikke glemt (Rapport om demens).<br />
Bestillingsnummer IS-1486. Tilgjengelig<br />
som PDF på helsedirektor<strong>at</strong>et.no.<br />
13. HLF (2010): God Lyd i Skolen. Fem<br />
informasjonsfilmer fra Hørselshemmedes<br />
Landsforbund (HLF) om å skape gode<br />
lydforhold i skolen for hørselshemmede og<br />
andre elever. Tilgjengelig på godlydiskolen.<br />
no.<br />
14. Hobday, R. (2007). The Light Revolution:<br />
Health, Architecture, and the Sun. Findhorn<br />
Press. USA.<br />
15. HOD (1988). Helse- og<br />
omsorgsdepartementet. Forskrift for sykehjem<br />
og boform for heldøgns omsorg og pleie. FOR<br />
1988-11-14 nr. 932. Tilgjengelig på lovd<strong>at</strong>a.<br />
no.<br />
16. Holthe, Torhild (2002). Kryss i taket.<br />
Evaluering av boenheter for personer med<br />
demens i Nordreisa kommune.<br />
17. Husbanken (2009). Rom for trygghet<br />
og omsorg. Veileder for utforming av<br />
omsorgsboliger og sykehjem.<br />
18. Husebø, Stein; Husebø, Bettina (2009).<br />
Verdighet. Kronikk i <strong>Bergen</strong>s Tidende 25/8-<br />
2009.<br />
Referanser, kilder & forkortelser<br />
19. James, Oliver (2008). Contented Dementia.
Referanser, kilder & forkortelser<br />
Om SPECAL-metoden utviklet av Penelope<br />
Garner. UK.<br />
20. Krüger, Ragnhild M. E. (red.) (2007). Det<br />
går an! Muligheter i miljøterapi. Forlaget<br />
Aldring og Helse. Tønsberg.<br />
21. Kunnskapssenteret (2009). Botilbud<br />
til mennesker med demens. System<strong>at</strong>isk<br />
kunnskapsoversikt. Rapport nr. 11.<br />
22. Lykkenborg, Liv R. (2009). De skal jo<br />
allikevel dø. Bazar Forlag. Oslo.<br />
23. Meyer, Christine B. (2010). Med hodet i<br />
betongen. Kronikk i Dagens Næringsliv<br />
19/11-2010.<br />
24. Norsk Lovtidend (2010). Forskrift om en<br />
verdig eldreomsorg (verdighetsgarantien).<br />
Tilgjengelig på lovd<strong>at</strong>a.no.<br />
25. Lyskultur (1997). Belysning for eldre og<br />
svaksynte. Sandvika.<br />
26. Nolan M; Grant G; Nolan J. (1995) Busy<br />
doing nothing: activity and interaction levels<br />
amongst differing popul<strong>at</strong>ions of elderly<br />
p<strong>at</strong>ients. Journal of advanced nursing<br />
1995;22(3):528-38.<br />
27. Pallasmaa, Juhani (2005). The Eyes of the<br />
Skin. Architecture and the Senses. John Wiley.<br />
New York.<br />
28. Regjeringen (2006b). Demensplan<br />
2015 «Den gode dagen». Delplan til<br />
«Omsorgsplan 2015». Tilgjengelig som<br />
PDF på regjeringen.no.<br />
29. Regjeringen (2006b). Omsorgsplan 2015.<br />
Tilgjengelig som PDF på regjeringen.no.<br />
30. Regjeringen (2006a). Stortingsmelding nr. 25<br />
Mestring, muligheter og mening - Framtidas<br />
omsorgsutfordringer. Tilgjengelig som PDF<br />
på regjeringen.no.<br />
31. Solheim, Kirsti (2009). Demensguide.<br />
Holdninger og handlinger i demensomsorgen.<br />
Universitetsforlaget. Oslo.<br />
32. SBE (2010). St<strong>at</strong>ens Bygningstekniske Et<strong>at</strong>.<br />
Forskrift om tekniske krav til byggverk. TEK<br />
10. byggeregler.be.no.<br />
33. Tepfers, Camilla (2010). Bærekraftig<br />
offentlig sektor. Foredrag på Næringslivsdagen<br />
i regi av Norsk designråd. Reportasje på<br />
forskningsradet.no.<br />
34. Timlin, Gregor og Rysenbry, NIC (2010).<br />
Design for dementia. Improving dinner and<br />
bedroom environments in care homes. Helen<br />
Hamlyn Centre. Royal College of Art. London.<br />
35. Wijk, Helle (2001). Color perception in old<br />
age. PhD. Gøteborg.<br />
36. Zeisel, John (2009). I’m still here. Penguin<br />
Personer<br />
Group. USA.<br />
Bjørneby, Sidsel. Ergoterapeut. Forsker hos<br />
GERIA. Smarthus-teknologi.<br />
Blom, Marit G. Helsedirektor<strong>at</strong>et i Oslo.<br />
Prosjektleder for rapporten «Glemsk, men ikke<br />
glemt».<br />
Bringslimark, Tina. PhD på miljøpsykologi.<br />
Forsker ved Universitetet for miljø- og<br />
biovitenskap på Ås.<br />
Dessel, Robin. Director of the Greenberg/Starr<br />
Memory Support Center <strong>at</strong> Hebrew Home.<br />
Riverdale. NY.<br />
Demmink, Jan Hendrik. Ergoterapeut.<br />
Høgskolen i <strong>Bergen</strong>.<br />
129
Engedal, Knut. Professor/Dr.med.<br />
Fag- og forskningssjef ved Nasjonalt<br />
Kompetansesenter for Aldring og Helse.<br />
Foregangsmann på demensfeltet i Norge.<br />
Frank, Thyra. Leder for Lotte<strong>hjemme</strong>t i<br />
København.<br />
Garner, Penelope. Utviklet SPECAL, en<br />
pleiemetode for demens. Burford. UK. Se specal.<br />
co.uk.<br />
Holthe, Torhild. Forsker ved Nasjonalt<br />
kompetansesenter for Aldring og Helse. Fysisk<br />
bomiljø.<br />
Husebø, Bettina. Avdelingsoverlege ved<br />
<strong>Bergen</strong> Røde Kors Sykehjem. Post-doc ved<br />
UiB.<br />
Husebø, Stein. Professor/Dr.med.<br />
Verdighetssenteret ved Røde Kors Sykehjem i<br />
<strong>Bergen</strong>.<br />
Lim, Eva Maria. Leder ved Kolstihagen<br />
Sykehjem i <strong>Bergen</strong>.<br />
Myrvold, Hilde Sophie (2004). Rom for gamle.<br />
Hovedoppgave ved <strong>Kunsthøgskolen</strong> i <strong>Bergen</strong>.<br />
130<br />
Nebelong, Helle. Spesialist på utforming av<br />
sansehager. Se sansehaver.dk.<br />
Næss, Lise. Psykogerontolog. Foredragsholder<br />
om demens og pleie. Brukt av pleiehjem over<br />
hele landet.<br />
Ocana, Manuel. Professor I arkitektur i Madrid<br />
i Spania. Designet Santa Rita, et geri<strong>at</strong>risk<br />
senter på Menorca.<br />
Høyland, Karin. Forsker ved SINTEF.<br />
Ribe, Åse. Arkitekt. Husbanken i Drammen.<br />
Veilederen «Rom for trygghet og omsorg».<br />
Rokne, Åse. <strong>Bergen</strong>. Fysioterapeut /<br />
ergoterapeut. Mye erfaring fra sykehjem.<br />
Rokstad, Anne Marie Mork. Sykepleier.<br />
Stipendi<strong>at</strong> ved Aldring og Helse. Leder<br />
Helsedirektor<strong>at</strong>et 3-årige program for<br />
miljøbehandling i demensomsorgen.<br />
Ryhl, Camilla. Professor i universell utforming.<br />
<strong>Bergen</strong> Arkitekt Skole.<br />
Vik, Ruth Berit. Rådgiver i <strong>Bergen</strong> Kommune.<br />
Utbygging av omsorgstilbudet i kommunen.<br />
Young, Lynn. Manager <strong>at</strong> Marjorie Doyle<br />
Rockwell Centre. Del av Northeast Health.<br />
Cohoes, NY, USA.<br />
Zeisel, John. PhD i Environmental Design fra<br />
Harvard. Grunnlegger av Hearthstone Alzheimer’s<br />
Care. Forf<strong>at</strong>ter av boken «I’m still here».<br />
Forskningsmiljøer og institusjoner<br />
Aldring og Helse. Heter nå «Nasjonalt<br />
kompetansesenter for Aldring og Helse».<br />
GERIA. Oslo kommunes ressurssenter for<br />
demens og alderspsyki<strong>at</strong>ri.<br />
Kunnskapssenteret. Nasjonalt<br />
kunnskapssenter for helsetjenesten.<br />
Nasjonalt kompetansesenter for Aldring og<br />
Helse. Tønsberg og Oslo.<br />
SINTEF. Forsker på Ambient Assistent Living<br />
(AAL). Trondheim.<br />
TRIL Centre. Forskningssenter i Dublin, Irland.<br />
Tekniske hjelpemidler for eldre. Sponses av<br />
Intel.<br />
Referanser, kilder & forkortelser<br />
Hearthstone. Pleiehjem og forskningsmiljø på
Referanser, kilder & forkortelser<br />
Alzheimers i USA.<br />
Dementia Services Development<br />
Centre, University of Stirling, Skottland.<br />
Forskningsmiljø på demens.<br />
Verdighetssenteret. <strong>Bergen</strong>. Nasjonalt og europeisk<br />
kompetansesenter for en verdig alderdom.<br />
Ordliste og forkortelser<br />
<strong>KHiB</strong> <strong>Kunsthøgskolen</strong> i <strong>Bergen</strong>.<br />
MDRC Marjorie Doyle Rockwell Center. Et<br />
pleiehjem i Cohoes, New York , USA.<br />
UiB Universitetet i <strong>Bergen</strong>.<br />
Layout: Jørgen Håland <strong>–</strong> jhaland.com<br />
Font: Odile fra Village<br />
Punkt: 9pt på 13 pt<br />
Form<strong>at</strong>: 242 mm × 182 mm<br />
Grid: 24 × 12<br />
Baselinegrid: 13 pt<br />
131