Fred og frihet nr. 2-3/2009 - IKFF
Fred og frihet nr. 2-3/2009 - IKFF
Fred og frihet nr. 2-3/2009 - IKFF
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Innhold :<br />
Leder: Støres klare tale<br />
Natos toppmøte i Strasbourg<br />
Artikler om kampen mot seksuell<br />
vold i konflikter<br />
Reiseopplevelser fra Bangladesh<br />
Skap fred på Sri Lanka<br />
Om kunstneren May-Britt Kjeserud<br />
Forberedende konferansen om ikkespredningsavtalen<br />
Landsmøte <strong>2009</strong><br />
Stans våpenkarusellen<br />
Og mye mer...<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong><br />
September <strong>2009</strong> NR: 2-3/69 Årgang<br />
Internasjonal Kvinneliga<br />
for fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> (<strong>IKFF</strong>)<br />
Grunnlagt i Haag 1915<br />
www.ikff.no<br />
Norsk seksjon av<br />
Women’s International League<br />
for Peace and Freedom (WILPF)<br />
WILPFs<br />
nettverksorganisasjoner<br />
SR 1325<br />
www.peacewomen.org<br />
Nedrustning<br />
www.reachingcriticalwill.org<br />
Tidsskrift for Internasjonal kvinneliga for fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong>
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong><br />
Redaktør: Lillian Angelo, email: Lillian.Angelo@gmail.no<br />
Redaksjonskomitè: Sidsel Andersen, Grethe Nielsen, Ursula Gelis, Ingegerd L’Orange<br />
Trykk: Bedriftstrykkeriet AS<br />
Av Margrethe Tingstad<br />
Leder<br />
Støres klare tale<br />
FNs rasismekonferanse i Genève i april fikk et meget dårlig utgangspunkt. Konferansen skulle<br />
gjennomgå oppfølgingen av prinsipperklæringen om, <strong>og</strong> aksjonsplanen for, bekjempelse av<br />
diskriminering <strong>og</strong> rasisme, vedtatt av 168 land i Durban i 2001.<br />
En rekke land boikottet konferansen, mens andre lot seg representere med delegater på<br />
tjenestemannsnivå for etter sigende å markere avstand til forventede innlegg <strong>og</strong> uttalelser.<br />
Kjernen til reservasjon <strong>og</strong> boikott lå i frykt for bl.a. Irans president Mahmoud Ahmadinejads<br />
tale <strong>og</strong> harde utfall mot Israel. Vår ute<strong>nr</strong>iksminister ble <strong>og</strong>så oppfordret fra flere politiske<br />
hold i Norge om å holde seg hjemme som et signal fra Norge om motstand mot ekstreme<br />
holdninger.<br />
Men Jonas Gahr Støre har en annen oppfatning av hvordan man best artikulerer uenighet.<br />
Så er han heller ikke ute etter bare å sende signaler. Han ønsker at verden skal komme et steg<br />
videre i vanskelige saker, <strong>og</strong> opprettholder sin tro på at man gjennom dial<strong>og</strong> kan oppnå<br />
resultater gjennom erklæringer som samler mer enn de splitter.<br />
Den iranske presidentens tale ble som forventet. Som den neste på talerlisten tok Støre et<br />
oppgjør med Ahmadinejads ytterliggående ytringer etter at en rekke delegater hadde forlatt<br />
salen, <strong>og</strong> det er viktig å gi honnør til ute<strong>nr</strong>iksministeren for hans resolutte handling.<br />
Det endelige sluttdokumentet fra konferansen ble, med blant andre Norges påvirkning,<br />
vesentlig forandret fra det som de uteblivende nasjoner fryktet, <strong>og</strong> av Støre karakterisert som<br />
en ”kraftfull tekst mot all rasisme”. Dokumentet danner utgangspunktet for videre arbeid mot<br />
alle typer rasisme, <strong>og</strong> det burde være alles medlemmers sak å påvirke det endelige resultatet<br />
heller enn å melde seg ut i frykt for at det tok en uønsket retning.<br />
Støre gjorde sitt. Han sto ved sin plan ut fra de to hensyn som han holdt viktigst: Å ta sin<br />
motstander på alvor ved å la ytrings<strong>frihet</strong>en gjelde, <strong>og</strong> ta til motmæle med det formål å<br />
parkere hatske ytringer. Med det bidro han til at konferansen ikke ble stående som en talerstol<br />
for ekstrem ordbruk <strong>og</strong> kategoriske, ytterliggående meninger. Dersom FN i framtiden skal<br />
fungere som en arena der dype motsetninger smies til kompromisser, må medlemmene<br />
bestemme seg for å møte opp <strong>og</strong> ta den kampen det er. Verden må nok stadig trekke<br />
grenseoppganger for ytrings<strong>frihet</strong>, religionskritkkk <strong>og</strong> menneskerettigheter.<br />
Begynnelsen til en utveksling om et felles ståsted begynner ved å oppholde seg i samme rom.<br />
Bildet gjengitt på forsiden ”Empowerment” er laget av kunstneren May Britt Kjeserud <strong>og</strong> gitt<br />
i gave til <strong>IKFF</strong>. Mer informasjon om bildet <strong>og</strong> kunstneren finner du på side 27.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> Side 2
Innholdsfortegnelse<br />
Internasjonale begivenheter<br />
1.) WILPF 2010 International Board Meeting in India, 2.-9. Januar 2010<br />
http://www.wilpf.int.ch/events/2010/IB/index.htm<br />
2.) Reaching Nuclear Disarmament - the Role of Civil Society in Strengthening the<br />
NPT. International Conference on Nuclear Disarmament<br />
6-8 November <strong>2009</strong>, Stockholm.<br />
http://nucleardisarmament.se/club/page/public/index/7472.<br />
3.) World March for Peace and Nonviolence, October 2, <strong>2009</strong> - January 2, 2010.<br />
http://www.theworldmarch.org/index.php?secc=info<br />
4.) International 16 days of activism against gender violence <strong>2009</strong>: November 25 –<br />
December 10, <strong>2009</strong>. www.cwgl.rutgers.edu/16days/sitemap.html<br />
Leder Støres klare tale .................................................................................................................................... 2<br />
NEI til NATO .................................................................................................................................................. 4<br />
Internasjonal kampanje mot seksuell vold i krig <strong>og</strong> konflikt? ....................................................................... 9<br />
Fri fra krigens svøpe ..................................................................................................................................... 10<br />
En stemme for de millioner av kvinner som opplever kjønnsbasert vold .................................................... 11<br />
Kampen mot all seksuell vold i væpnede konflikter ..................................................................................... 13<br />
Betraktninger <strong>og</strong> inntrykk fra en reise til Bangladesh ................................................................................. 16<br />
Mari Holmboe Ruge har fylt 75 år ............................................................................................................... 21<br />
Legg ned våpnene <strong>og</strong> skap fred på Sri Lanka ............................................................................................... 22<br />
Intervju med prosjektleiar Ray Acheson ...................................................................................................... 24<br />
Intervju med kunstneren <strong>og</strong> fredsaktivisten May Britt Kjeserud ................................................................ 27<br />
Forberedende konferanse om ikkespredningsavtalen om atomvåpen ......................................................... 30<br />
Landsmøtet <strong>2009</strong> ........................................................................................................................................... 33<br />
World Water Forum – Internasjonal vannkonferanse i Istanbul ................................................................ 35<br />
Stans våpenkarusellen ................................................................................................................................... 37<br />
Internasjonal konferanse i Reykjavik Women Negotiating Peace 19.-20. juni <strong>2009</strong> .................................. 39<br />
OM Å BYGGE FREDEN .............................................................................................................................. 41<br />
Nordisk møte i Oslo ....................................................................................................................................... 43<br />
WILPFs om handlingspr<strong>og</strong>rammet fra rasismekonferansen i Durban ...................................................... 44<br />
Bokanmeldelse ............................................................................................................................................... 45<br />
WILPF<br />
verden rundt<br />
Europa<br />
Albania<br />
Belarus<br />
Danmark<br />
England<br />
Frankrike<br />
Finland<br />
Irland<br />
Italia<br />
Nederland<br />
Norge<br />
Tyskland<br />
Russland<br />
Sveits<br />
Sverige<br />
Asia<br />
Australia<br />
Aoteraroa/<br />
New Zealand<br />
Fransk-<br />
Polynesia<br />
Japan<br />
Fillippinene<br />
India<br />
Nepal<br />
Sri Lanka<br />
Midt-Østen<br />
Israel<br />
Palestina<br />
Libanon<br />
Amerika<br />
Argentina<br />
Chile<br />
Bolivia<br />
Colombia<br />
USA<br />
Canada<br />
Costa Rica<br />
El Salvador<br />
Afrika<br />
Burundi<br />
Sierra Leone<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> Side 3
NEI til NATO<br />
Strasbourg april <strong>2009</strong>: unntakstilstand ved Europabroen 1<br />
Av Ursula Gelis<br />
Den italienske filosofen Giorgio Agamben hører til dem som har brakt den nasjonalsosialistiske<br />
advokaten Carl Schmitt inn i diskusjonen igjen. Agamben advarer om at<br />
unntakstilstander truer med å bli regelen <strong>og</strong> at institusjonene i den demokratiske rettstaten er<br />
truet. Grensen mellom demokrati <strong>og</strong> diktatur flyter ut. Hva Agambens refleksjoner kan bety i<br />
praksis, kunne jeg selv oppleve ved Anti-Nato demonstrasjonene i Strasbourg. <strong>Fred</strong>elige<br />
demonstranter ble fratatt retten til bevegelses<strong>frihet</strong> <strong>og</strong> fredsaktivistene ble inngjerdet <strong>og</strong> holdt<br />
på avstand.<br />
”Suveren er den som bestemmer over en unntakstilstand.” Carl Schmitt 2<br />
Photo: Ursula Gelis (Strasbourg, april <strong>2009</strong>)<br />
I Europaparlamentets by, som står fram for menneskerettigheter <strong>og</strong> tildeler mennesker<br />
Sakarovprisen som bevis for siviolcourage <strong>og</strong> mot utenom det vanlige, ble nettopp disse<br />
menneskerettigheter satt ut av kraft. Jeg tar bare fram fra hukommelsen artikkel 3 fra<br />
Menneskerettighetserklæringen : ”enhver har rett til liv, <strong>frihet</strong>, <strong>og</strong> personlig sikkerhet”, eller<br />
artikkel 13, ”enhver har rett til å bevege seg fritt <strong>og</strong> til fritt å velge oppholdssted innenfor en<br />
stats grenser”.<br />
Mens jeg ble vitne til at rettsstaten ble satt ut av kraft på denne måten, flakket tankene mine<br />
fra den lokale iscenesettelsen av unntakstilstanden videre over i tenkbare framtidige<br />
scenarioer: Kunne ’Blackwater’ 3 bli det neste skritt <strong>og</strong>så hos oss?<br />
1<br />
Europabroen forbinder den franske byen Strasbourg med den tyske Kehl.<br />
2<br />
Carl Schmitt. (1888-1985). Tysk antisemitt <strong>og</strong> nasjonalsosialist. Bl. a. publikasjoner som rettferdiggjør<br />
”førerstaten”.<br />
3<br />
’Blackwater’ er en privat hær av leiesoldater, som har vært i innsats i de siste amerikanske krigene<br />
(Afghanistan, Irak) . Boktips: Jeremy Scahill. Blackwater. The rise of the world’s most powerful mercenary<br />
army. New York 2007.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 4
“Deterrence, based on an appropriate mix<br />
of nuclear and conventional capabilities,<br />
remains a core element of our overall<br />
strategy.”<br />
Fiendebildets forherligelse.<br />
En reise til Strasbourg kan ha mange<br />
motiver. Min første reise til mitt naboland<br />
Frankrike foretok jeg som au-pair. I april<br />
<strong>2009</strong> kom jeg for å demonstrere mot den<br />
aggresive <strong>og</strong> krigshissende Natopolitikken.<br />
I begynnelsen av april fant NATOtoppmøtet,<br />
hvor man feiret militæralliansens<br />
60-årige eksistens, sted i<br />
Strasbourg. Forskjellige prinsipper ble<br />
bekreftet, som for eksempel viktigheten av<br />
sikkherheten for de allierte <strong>og</strong> den<br />
transantlantiske solidaritet. „Meningen<br />
med“ Nato ble understreket <strong>og</strong> et nytt<br />
stratetisk konsept ble lagt frem. Dette<br />
dokumentet skal fastlegge langtidsstrategien<br />
for NATO i det 21. århundre.<br />
Den internasjonale fredsbevegelsen<br />
organiserte en alternativ konferanse <strong>og</strong><br />
forskjellige demonstrasjoner.<br />
<strong>Fred</strong>skonferansen var eb motvekt til det<br />
„nye Nato“, en militærallianse som har<br />
utviklet seg til en krigspakt, <strong>og</strong> aktuelle<br />
temaer fyllte seminarer om denne farlige<br />
politikken.<br />
Budskapet til fredsbevegelsen er ganske<br />
enkelt: Krig er ikke et middel for å løse<br />
verdenskonflikter. En aggressiv politikk,<br />
som ignorerer folkeretten <strong>og</strong> satser alt på<br />
konfrontasjon, kan ikke stabilisere vår<br />
verden. Det gjelder å reformere<br />
institusjoner som FN slik at den kan sette<br />
seg opp mot ignorante militærallianser.<br />
Takket være <strong>IKFF</strong> Norge kunne jeg delta<br />
på forskjellige seminarer.<br />
Alle veier i byen fører på en eller annen<br />
måte til Strasbourg-katedralen. Da jeg stod<br />
foran sydportalens figurer, var det bare et<br />
ensomt <strong>og</strong> forlatt rødt teppe som minnet<br />
om Obamas tilstedeværelse <strong>og</strong> byen våknet<br />
til liv igjen etter den totale kontrolls<br />
omfavnelse.<br />
Hva er det egentlig som gjør katedralens<br />
sydportal så interessant? Den viser et<br />
vitnesbyrd i stein om den åpenbare<br />
menneskelige trangen til å tenke i vennfiende<br />
relasjoner. Her har middelalderen<br />
etterlatt oss et konkret eksempel.<br />
Photo: Ursula Gelis<br />
Skulpturen viser den ”forblindede<br />
Synag<strong>og</strong>a” som representerer det gamle <strong>og</strong><br />
ikke lenger tidsaktuelle. Lovtavlene holder<br />
hun halvt skjult <strong>og</strong> gjemt mot en lite ærbar<br />
del av sin kropp. Hennes fysiske kraft er<br />
<strong>og</strong>så liten, slik det kommer til uttrykk ved<br />
det brukne spydet. Den blinde ser ned, har<br />
mistet orienteringen. Det er <strong>og</strong>så<br />
interessant å merke seg at figuren er slik<br />
plassert at den befinner seg i skyggen<br />
mesteparten av dagen. I sola, på<br />
sydportalen, befinner Ecclesia, kirken, seg;<br />
den strålende seierrike som ser over mot<br />
Synag<strong>og</strong>a med et triumferende blikk. Hun<br />
har på seg en mer kostbart klede <strong>og</strong> hennes<br />
stav er ikke brukket. I tillegg bærer hun en<br />
krone, noe som tydelig kvalifiserer henne<br />
som en høyerestående. For å få fram en<br />
slik utstråling må ”den andre” bli avbildet<br />
sammen med henne. For å vise Ecclesias<br />
totale seier er det nødvendig å framstille en<br />
Synag<strong>og</strong>a som er fattig <strong>og</strong> blind – i samme<br />
synsfelt. Med dette kan vi forlate<br />
middelalderen <strong>og</strong> vi må vende oss til<br />
samtiden.<br />
Lite synes å ha forandret seg når det<br />
gjelder venn-fiende-konstellasjonen. Etter<br />
at den ’kalde krigen’ var over synes NATO<br />
å ha gått tom for fiendebilder. Det holdt<br />
seg imidlertid ikke lenge slik. Nå synes<br />
NATO-organisasjonen å utvikle seg til en<br />
global innsatsberedt kampstyrke, som uten<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 5
nøling er beredt til å kjempe for den<br />
vestlige verdens interesser. NATO opererer<br />
med nye prinsipper <strong>og</strong> er viklet inn i nye<br />
kriger. En del av sin ’legitimitet’ får den<br />
som gevinst fra ’krigen mot terror’.<br />
La oss ha i erindringen: ” [Nato] ble ikke<br />
opprettet bare for å hemme Moskva<br />
militært, men <strong>og</strong>så for å sikre seg en<br />
stilling ved periferien til den globale makts<br />
geopolitiske hjertestykke– Eurasia.”<br />
(Kilde: Joseph Gerson: ”Auch US-<br />
Präsident OBAMA setzt auf die NATO”,<br />
in: Nein zur NATO, April <strong>2009</strong>, side 11).<br />
Fremmede land kan ikke besettes uten<br />
sterke hærstyrker <strong>og</strong> utbyttingen av deres<br />
naturressurser er ellers ikke mulig. Den<br />
som fiende som hindrer det evig sultne<br />
vesten i å slå kloa i ressursene blir<br />
stigmatisert som fiende.<br />
“The second super-power: civil society”<br />
(Phyllis Bennis)<br />
På fredag den 3.april fant det sted en<br />
paneldiskusjon der høyt kvalifiserte<br />
forskere, kvinner <strong>og</strong> menn, fremla sitt syn<br />
på Nato <strong>og</strong> den amerikanske politikken.<br />
Den amerikanske forsker <strong>og</strong> journalist<br />
Phyllis Bennis gjorde seg til talskvinne for<br />
å avskaffe Nato som er blitt en global<br />
intervensjonsmakt – for å kalle en spade<br />
for en spade. Hun advarte mot å forvente<br />
en vending til det gode fra Obama alene.<br />
Etter hennes syn er det vi, fredsaktivistene,<br />
som må skape de politiske tilstander som<br />
vil gjøre det mulig for den nye USAregjeringen<br />
å innlede en forandring mot en<br />
fredeligere verden. Det handler om å få de<br />
mektige strukturer <strong>og</strong> krefter som omgir<br />
Obama til å falle sammen.<br />
Etter Phyllis Bennis’ syn ignorerer Obama<br />
historien om Afghanistan. Afghanistan er<br />
blitt gravplass for mange imperier <strong>og</strong><br />
allikevel erklærer Obama krigen i<br />
Afghanistan som sin. Det er noe falskt ved<br />
dette at en US-president gjør krav på en<br />
krig for seg selv for å komme i historiebøkene.<br />
For å endre Obamas rolle i<br />
historien må vi selv skape historie. Det lar<br />
seg igangsette gjennom utviklingshjelp <strong>og</strong><br />
diplomati.<br />
Vi må ganske enkelt gjøre det klart for oss<br />
selv at vi som sivilt samfunn representerer<br />
en stormakt. Vi er den ” andre stormakt”.<br />
Obama vant valgene fordi han lovet å<br />
trekke soldatene ut av Irak. – Det dreier<br />
seg imidlertid <strong>og</strong>så om å trekke troppene ut<br />
av Afghanistan <strong>og</strong> ikke å sende noen nye<br />
soldater inn i landet. På samme måte<br />
syntes jeg foredraget til Joseph Gerson var<br />
viktig. Han er direktør i American Friends<br />
Service Committee i New England. Hans<br />
teser var disse: ”USA hadde aldri tenkt å<br />
oppfylle sine forpliktelser under artikkel<br />
VI i ikke-spredningsavtalen [NPT]”. (dvs.<br />
å nedruste).<br />
• Obama vil gjenopprette den amerikanske<br />
verdensmakten<br />
• Obama’s rolle: å gjenopprette globalt<br />
lederskap<br />
• NATO’s rolle: er å være USAs tjener<br />
• ingen konkrete planer for å trekke tilbake<br />
de ca. 400 atomvåpen i Europa<br />
• siden 1946 har USA truet med å bruke<br />
atomvåpen 40 ganger.<br />
•hovedgrunnen for krigføring er å få<br />
kontroll over ressurser (olje/gass)<br />
• eksempel: ARFICOM (Pentagonkommando<br />
for å sikre tilgang til afrikansk<br />
olje [24% av US import].<br />
Workshop: Gjennomgang av NATO’s<br />
atomstrategi. ”Å anføre <strong>og</strong> gjemme seg.”<br />
Jackie Cabasso er med i ICAN kampanjen<br />
(www.ican.org) , et initiativ som jobber for<br />
konvensjon mot atomvåpen. I tillegg er<br />
hun sentral i ’ordførere for fred’, USA<br />
seksjonen. Jackie: ”Obama <strong>og</strong> Biden vil<br />
beholde en sterk avskrekkingsstyrke<br />
(strong deterrent). Hva betyr dette i<br />
praksis? Prinsipielt betyr det at fienden <strong>og</strong><br />
fiendens våpen ikke skal overleve et<br />
angrep. På godt norsk: ”Your country is<br />
going away”. Etter Jackie’s definisjon<br />
betyr avskrekking en trussel om utslettelse.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 6
Den amerikanske forsvarministeren Robert<br />
Gates vil beholde atomvåpen.<br />
Photo: Ursula Gelis. Plakat: Ursula Gelis. ”Nye<br />
Nato”: Basert på atomvåpen. (April <strong>2009</strong>)<br />
Jackie nevner at strategien ser de facto slik<br />
ut: å føre an <strong>og</strong> å gjemme seg. Dette betyr<br />
at USA er villig til å redusere sine<br />
våpenarsenaler men vil beholde<br />
kapasiteten til å produsere atomvåpen. Hun<br />
påpekte at våpenindustrien vil bekjempe<br />
Obama’s nedrustingsambisjoner. Jackie:<br />
”Atomvåpen er fortsatt bærekraften i den<br />
amerikanske militære styrken.” Etter<br />
hennes vurdering er det en rådende<br />
tankegang at USA i det minste trenger å<br />
beholde atomvåpen til slutten av det 21.<br />
århundre.<br />
Obama snakker <strong>og</strong>så om ”atomterrorisme”.<br />
Som vanlig forutser man noe som ikke er<br />
virkelig. Man rettferdiggjør en politikk<br />
med et konstrukt som ikke finnes enda.<br />
Arsenaler med atomvåpen finnes allerede<br />
<strong>og</strong> de representerer en fare hvis terrorister<br />
klarer å trenge seg inn <strong>og</strong> stjele.<br />
Hvis vi virkelig vil lykkes med<br />
nedrustning, kan det ikke skje i isolasjon.<br />
Gjennomsiktighet er en forutsetning for<br />
aktørenes tillit.<br />
Workshop: ”NATO = sikkerhet?<br />
Kvinnespørsmål. – Den feministiske sak<br />
mot NATO <strong>og</strong> EU militarisering”.<br />
Arrangjør: WILPF England, WiB<br />
England 4 <strong>og</strong> ‘Women and life on earth‘,<br />
Tyskland<br />
4 WiB = Women in Black.<br />
14 dokumenter ble sendt inn til<br />
workshopen fra Frankrike, Tyskland,<br />
Spania, Italia, Danmark <strong>og</strong> England.<br />
Innholdet dreide seg om militariseringen<br />
av EUROPA, <strong>og</strong> NATOs negative<br />
konsekvenser for kvinner. Fire<br />
hovedområder ble belyst:<br />
1.) feminist-synspunkter på NATO<br />
som internasjonal aktør,<br />
2.) feminist-synspunkter på NATOs<br />
nasjonale/industrielle <strong>og</strong> militære<br />
installasjoner,<br />
3.) militarisering av hverdagslivet <strong>og</strong><br />
kulturen, <strong>og</strong><br />
4.) feminist-synspunkter på NATO<br />
som agent for krig. 5<br />
Jeg vil kort fortelle om det første<br />
seminaret: feminist-synspunkter på NATO<br />
som internasjonal aktør. Den britiske<br />
feminist Cynthia Cockburn (“Patriarchal<br />
gender systems are one of the root causes<br />
of militarism and war”), sto bak teksten<br />
som jeg skulle presentere. NATO skaper<br />
en blokkmentalitet som truer alle nasjoner<br />
som befinner seg utenfor deres vennedefinisjon.<br />
De dyrker et tilhørighetsmønster<br />
som er usunt. NATO opererer med<br />
paternalisme <strong>og</strong> proteksjonisme. NATOs<br />
l<strong>og</strong>ikk er patriarkalsk! - Og dermed kan vi<br />
som ’andre supermakt’ knekke den<br />
patriarkalske koden!<br />
Dette er alt sammen selvsagt ikke noe nytt.<br />
Allerede i 1949/50 talte <strong>IKFF</strong> Norge mot<br />
medlemskap i Atlanterhavspakten:<br />
”Da spørsmålet om Norges tilslutning til<br />
en militærallianse med Amerika <strong>og</strong> de<br />
vesteuropeiske land reiste seg, var det en<br />
selvfølge at Kvinneligaen måtte protestere.<br />
En politikk som uten videre deler verden i<br />
to fiendtlige blokker, vil en internasjonal<br />
fredsorganisasjon ikke kunne akseptere<br />
som realpolitikk. Den opprustning som<br />
uvegerlig følger med enhver militær-<br />
5 Women say No to NATO: Strasbourg, France,<br />
April <strong>2009</strong> . http://www.wloe.org/Women-say-<br />
No-to-NATO.549.0.html<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 7
allianse, hvor den enn dannes i verden, er<br />
det Kvinneligaens mål å bekjempe.” 6<br />
Foto: Ursula Gelis, Strasbourg april <strong>2009</strong>.<br />
Vi, <strong>IKFF</strong> av i dag, står altså i en ærverdig<br />
tradisjon, som består i å gjennomskue<br />
maktmekanismene <strong>og</strong> forstår å synliggjøre<br />
deres evne til å føre bak lyset. Vår kurs står<br />
fast <strong>og</strong>så når målrettede aksjoner<br />
bokstavelig talt skulle formørke våre<br />
fredlige hensikter; Slik det skjedde under<br />
demonstrasjonene i Strasbourg da tåregass<br />
<strong>og</strong> fredsforstyrrelser skulle skape inntrykk<br />
på mediene.<br />
Den antakelsen er nærliggende at<br />
ødeleggelses-oppstyret <strong>og</strong> det målrettede<br />
kaos blant demonstrantene var skapt med<br />
hensikt. En påtent bygning brant i ca 90<br />
minutter uten at en eneste brannbil dukket<br />
opp (jeg tok tiden). Alle adkomstveier var<br />
fullstendig kontrollert av politiet som<br />
kunne ha dirigert brannmannskaper til<br />
målet uten vanskeligheter. I tillegg<br />
kommer det at jeg selv uhindret kunne gå<br />
til de brennende husene for å fot<strong>og</strong>rafere<br />
dem. Ja, jeg hadde det inntrykk at<br />
kameraer var meget velkomne. Budskapet<br />
om demonstranter som vandaler ønsket<br />
man gjerne videreformidlet. Og det var<br />
nettopp bilder av ødeleggelser som fikk lov<br />
til å dominere i pressen neste dag.<br />
6 ”Hva betyr Norges tilslutning til<br />
Atlanterhavspakten?” Utgitt av Norsk gruppe av<br />
Internasjonal Kvinneliga for <strong>Fred</strong> <strong>og</strong> Frihet<br />
(1949/50).<br />
Jeg er av den mening at vi må motsette oss<br />
å bli likestilt med voldelige aktører. En<br />
organisert WILPF-demonstrasjon foran<br />
Europaparlamentet, i nærvær av<br />
interesserte journalister, hadde sikker<br />
kunnet formidle våre standpunkter bedre.<br />
Det gjenstår en del å lære for framtiden.<br />
Avslutningsvis, tilbake til metaforer som<br />
seende <strong>og</strong> blinde, anbefaler jeg lektyren til<br />
Sophokles som heter ’Kong Ødipus’. Der<br />
trer den blinde seer Teiresias fram for å si<br />
sannheten til, den seende men d<strong>og</strong><br />
erkjennelsesblinde, kongen. Det er ikke<br />
alltid slik at det er de blinde som er de<br />
virkelige blinde <strong>og</strong> at de seende (les: de<br />
mektige) er de som virkelig vet, da disse<br />
ofte fører sin sak mot undergangen.<br />
Teiresias til kong Odipus: ”Morderen,<br />
sier jeg, som du søker, det er du!”<br />
Photo: Ursula Gelis (Strasbourg, april <strong>2009</strong>)<br />
Websider: Women say No to NATO:<br />
Strasbourg, France, April <strong>2009</strong><br />
http://www.wloe.org/Women-say-No-to-<br />
NATO.549.0.html; www.no-to-nato.org;<br />
Bøker:<br />
Cynthia Cockburn. From where we stand.<br />
War, women’s activism & feminist<br />
analysis. London 2007.<br />
Uli Cremer. Neue Nato: die ersten Kriege.<br />
Vom Militär- zum Kriegspakt.Hamburg<br />
<strong>2009</strong>.<br />
Joseph Gerson. Empire and the bomb.<br />
How the US uses nuclear weapons to<br />
dominate the world. London 2007.<br />
Klassekampen, mandag, 6. april <strong>2009</strong> (side<br />
12-13).<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 8
Internasjonal kampanje mot seksuell vold i krig <strong>og</strong> konflikt?<br />
Arbeidsseminar arrangert av Forum Norge 1325<br />
Av Marit Sørvald<br />
Seksualisert vold i krig <strong>og</strong> væpnet konflikt har økt i omfang. Blant annet er begrepet<br />
voldtektsepidemier blitt anvendt stadig hyppigere. Særlig har dokumenterte omfattende<br />
overgrep både i krigen på Balkan <strong>og</strong> i Kongo fått verdenssamfunnet til å reagere. Samtidig<br />
har det vært vanskelig å mobilisere ressurser for å straffeforfølge overgriperne <strong>og</strong> få<br />
ansvarlige myndigheter til å igangsette straffetiltak <strong>og</strong> hindre at milits-grupper <strong>og</strong><br />
regjeringssoldater begår omfattende seksuelle overgrep mot sivilbefolkningen, særlig kvinner<br />
<strong>og</strong> unge jenter, men <strong>og</strong>så gutter <strong>og</strong> menn.<br />
Arbeidsseminaret ble arrangert av FORUM<br />
Norge 1325 som oppfølging av arbeidet<br />
med implementeringen av Sikkerhetsrådets<br />
resolusjon 1325 Kvinner, fred <strong>og</strong> sikkerhet<br />
(2000) <strong>og</strong> Sikkerhetsrådets resolusjon 1820<br />
Seksualisert vold i krig <strong>og</strong> væpnet konflikt<br />
(2008). Kampanjen er planlagt<br />
gjennomført i 2010 som en del av<br />
markeringen av 10-års jubileet for 1325.<br />
Arrangøren hadde invitert ressurspersoner<br />
fra det norske miljøet <strong>og</strong> internasjonale<br />
eksperter for å diskutere FORUM Norge<br />
1325s bakgrunnsnotat.<br />
Formålet med seminaret var å komme frem<br />
til anbefalinger om opplegget for en<br />
internasjonal kampanje om bekjempelse av<br />
seksualisert vold i krig <strong>og</strong> væpnet konflikt.<br />
Deltakerne diskuterte følgende<br />
problemstilling: How can we build an<br />
international campaign that will mobilize<br />
the necessary political will among states<br />
and the necessary momentum in civil<br />
society to bring about an end to sexual<br />
violence in war?<br />
Deltakerne diskuterte hvordan<br />
straffeforfølgelse <strong>og</strong> sanksjonering overfor<br />
overgripere kan etableres, hvordan ikkestatlige<br />
aktører kan mobiliseres for å styrke<br />
respekten for internasjonale humanitære<br />
normer <strong>og</strong> håndheve bestemmelser nedfelt<br />
i Folkeretten, hvordan det kan bygges<br />
effektive mekanismer som statene må<br />
håndheve, hvordan arbeide med ofrene for<br />
vold, <strong>og</strong> hvordan definere fokuset, bygge<br />
nettverk <strong>og</strong> etablere en felles plattform for<br />
en kampanje. Det vises <strong>og</strong>så til <strong>IKFF</strong>s<br />
medlem Betsy Kawamuras innlegg på<br />
seminartet på side 11 i dette nummer av<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong>.<br />
Arbeidsseminaret bidro til å mobilisere<br />
norske <strong>og</strong> internasjonale eksperter for å<br />
etablere et felles mandat for kampanjen.<br />
Utfordringene er mange, særlig fordi<br />
seksuelle overgrep representerer kulturelle<br />
tabuer <strong>og</strong> fordi det i de landene der<br />
overgrepene er omfattende, <strong>og</strong>så har et<br />
fravær av fungerende rettslige institusjoner<br />
<strong>og</strong> fravær av overholdelse av menneskerettigheter<br />
i bred forstand. Det er ønskelig<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 9
at kampanjen skal ha sitt utspring i det<br />
sivile samfunn <strong>og</strong> være en pådriver for å få<br />
nasjonale myndigheter <strong>og</strong> internasjonale<br />
strafferettsmyndigheter til å bistå i arbeidet<br />
med å hindre at seksuelle overgrep skjer.<br />
Vi håper <strong>og</strong>så at kampanjen kan bidra til å<br />
styrke det strafferettslige arbeidet <strong>og</strong><br />
kanalisere ressurser for å hjelpe ofrene for<br />
de brutale <strong>og</strong> ødeleggende overgrepene.<br />
Kampanjen ønsker <strong>og</strong>så å rette fokuset på<br />
hvorvidt det er behov for en egen<br />
konvensjon om seksuell vold.<br />
FORUM Norge 1325 arbeider videre med<br />
den planlagte kampanjen. Det er utarbeidet<br />
en egen rapport fra arbeidsseminaret som<br />
kan skaffes ved henvendelse til <strong>IKFF</strong>s<br />
kontor. FORUM 1325 vil vurdere å søke<br />
støtte til kampanjen fra<br />
Ute<strong>nr</strong>iksdepartmentet.<br />
Av Johanne Sk<strong>og</strong> Gripsrud<br />
Fri fra krigens svøpe<br />
<strong>IKFF</strong> <strong>og</strong> FORUM Norge 1325 bistår<br />
FOKUS <strong>og</strong> INSTRAW (FNs<br />
Kvinneforskningsinstitutt) i planleggingen<br />
av en konferanse i høst hvor temaet er :<br />
Putting policy into practice: Monitoring<br />
the implementation of UN Security Council<br />
Resolutions 1325 and 1820.<br />
Som den eneste norske kvinneorganisasjonen<br />
med hovedfokus på<br />
kvinner, fred <strong>og</strong> sikkerhet har <strong>IKFF</strong> et<br />
særlig mandat i det arbeidet som utføres i<br />
tilknytning til Sikkerhetsrådets<br />
resolusjoner 1325 <strong>og</strong> 1820. <strong>IKFF</strong> har<br />
således en viktig rolle med å spre<br />
informasjon <strong>og</strong> være en pådriver i det<br />
videre arbeidet. Mer informasjon kan fås<br />
ved henvendelse til <strong>IKFF</strong>s kontor.<br />
I følge FN-charteret er målet å skape en verden ”fri fra krigens svøpe”. Det er et mål for<br />
Kvinneligaen, WILPF, - <strong>og</strong> en utfordring – å hjelpe verden tilbake til den ånden som utformet<br />
det opprinnelige FN-charteret, å skape en verden ”fri fra krigens svøpe”, sier Susi Snyder i<br />
intervju fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong>, mars 09. Så enig, så enig! Men da trenger Kvinneligaen oppslutning fra<br />
mange tusener som med stor innsatsvilje vil det samme. Har vi den ånden som vil en verden<br />
fri fra krigens svøpe? Politikerne som sto bak opprettelsen av FN-charteret hadde dessverre<br />
<strong>og</strong>så 2. verdenskrig i sjel <strong>og</strong> sinn. Frykten for krig hadde merket dem. ”Ånden” som ville en<br />
verden fri fra krigens svøpe, ble ofret på alteret til ny våpenopprustning.<br />
Vi som var unge i 1945 trodde på en ny verden med FN som garanti <strong>og</strong> løfte om fred for<br />
kommende generasjoner. Entusiastisk gikk vi inn i fredsarbeidet - i tråd med FN-ånden. Vi<br />
ville legge krigen bak oss. Stille opp med hva vi maktet for å hjelpe krigens ofre. Ny<br />
opprustning <strong>og</strong> ny krig var utenkelig for oss. Men så skjedde det som vi ikke trodde var<br />
mulig. FN ble ”undergravd”, verden ble delt i to – øst <strong>og</strong> vest – med hver sine militærpakter.<br />
Etter 50 år med ”kald krig” ble våpen tatt i bruk – verden er i hendene på det militaristiske<br />
system, et system som har 6.000 års tradisjoner. Har vi ingenting lært? Vi ser at konfliktene<br />
tårner seg opp. At vold avler vold.<br />
Ordet krig blir i vår tid kamuflert <strong>og</strong> manipulert med ord som operasjoner. NATOoperasjoner,<br />
FNs fredsbevarende styrker, humanitære operasjoner/innsatser – gjør det<br />
vanskelig for folk å forstå. Hva er hva? Også i fredsbevegelsen har man adoptert de<br />
militaristiske manipuleringer: operasjoner.<br />
Er det rart at folk blir forvirra? Hva skal man tro – når til <strong>og</strong> med NATO presenterer seg selv<br />
som ”verdens største <strong>og</strong> mest vellykka fredsorganisasjon”, i følge uttalelser av dem selv ved<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 10
markeringen av NATOs 60års jubileum. Og selvsagt stilte massemedia seg i kø for å fortelle<br />
hele verden om begivenheten.<br />
Som ”Kjerringa mot strømmen” lar ikke Kvinneligaen seg avspore. Vi skal nå våre mål, fred i<br />
verden er budskapet fra WILPFs generalsekretær Susi Snyder, som appellerer til organisasjonen<br />
om å få FN tilbake på sitt opprinnelige spor. I 2015 vil Kvinneligaen markere sine<br />
100 år. Men vi venter på de mange tusener som vil stille opp med sin innsats <strong>og</strong> tro på at vi<br />
skal nå våre mål. Heia dere der ute! <strong>Fred</strong>en <strong>og</strong> framtida venter på dere<br />
En stemme for de millioner av kvinner som opplever kjønnsbasert vold<br />
Av Betsy Kawamura<br />
Forkortet innlegg holdt på konferansen den 30. mars om seksualisert vold i konflikter<br />
Jeg vet at det er mange ofre for kjønnsbasert vold som ikke er i stand til å<br />
formidle sine opplevelser slik jeg har gjort. Jeg takker dere alle for stort<br />
mot <strong>og</strong> for å få lov til å arbeide sammen med en stemme. Jeg har vært fast<br />
bestemt på fra starten av denne reisen å prøve å bli et ”lys i tunnelen” for<br />
de mange overlevende <strong>og</strong> at de skal bli fullt integrert i samfunnet, med<br />
verdighet.<br />
Bilde : Betsy Kawamura<br />
Jeg er en som har opplevd kjønnsbasert<br />
vold i Okinawa i den tiden Vietnamkrigen<br />
pågikk, i en alder av 12 år. Dette var i en<br />
tid da militært personell var tungt inne i<br />
Okinawa. Og dessverre som en konsekvens<br />
av at jeg ikke fikk behandling for de<br />
traumatiske opplevelsene, opplever jeg to<br />
tiår senere å bli institusjonalisert ved et<br />
sykehus, hjemløs <strong>og</strong> fattig igjen bli stilt<br />
ovenfor kjønnsbasert vold. Det er veldig få<br />
som kjenner til detaljene om mitt liv, på<br />
grunn av den enkle forklaring at det knytter<br />
seg en enorm stigmatisering til slike<br />
opplevelser, dessverre.<br />
Men til tross for de mange risikomomenter<br />
har jeg besluttet om å ”komme ut”, bli en<br />
stemme for de millioner av stemmeløse<br />
kvinner <strong>og</strong> barn som har vært offer for<br />
kjønnsbasert vold, da spesielt i krig <strong>og</strong><br />
konfliktområder hvor det er mangel på<br />
ytrings<strong>frihet</strong>en <strong>og</strong> andre<br />
menneskerettigheter. Jeg ønsker å komme i<br />
kontakt med <strong>og</strong> jobbe sammen med<br />
offentlige myndigheter, NGOer, FNs ulike<br />
organer, med militære organisasjoner <strong>og</strong><br />
helseinstitusjoner eller andre som ønsker å<br />
jobbe for å forhindre kjønnsbasert vold i<br />
krig <strong>og</strong> konflikt <strong>og</strong> sikre overlevende<br />
behandling <strong>og</strong> en ”ærbar” oppreisning.<br />
Gjennom formidling av egne opplevelser<br />
har jeg bidratt i offentlige møter <strong>og</strong> holdt<br />
innlegg om forsoning <strong>og</strong> behandling av<br />
kjønnsbasert vold i Europa, USA, Japan,<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 11
Afrika, Siri Lanka <strong>og</strong> andre land. Mitt mål<br />
har vært å øke bevisstheten om kjønnsbasert<br />
vold både på regjeringsnivå <strong>og</strong> i<br />
NGOer <strong>og</strong> for å skape dial<strong>og</strong> om dette som<br />
jeg finner så fraværende. Det har vært<br />
viktig for meg å formidle at bedring eller<br />
behandling av GBV handler om en likestilt<br />
<strong>og</strong> ”sjel til sjel” behandling. En viktig<br />
nøkkel til bedring ligger i åpen<br />
kommunikasjon. Men for å styrke eller gi<br />
oppreisning til kvinner <strong>og</strong> barn må man<br />
<strong>og</strong>så vektlegge etterforskning av saker om<br />
kjønnsbasert vold, gjøre overgriperne<br />
ansvarlig for de kriminelle overgrepene,<br />
uansett nasjon, politisk bakgrunn eller<br />
lokalitet, forhåpentligvis innenfor en<br />
tidsbegrenset periode. Media <strong>og</strong><br />
journalister kan <strong>og</strong>så være til stor hjelp for<br />
å oppnå dette.<br />
Jeg har forstått tidligere at alle nasjoner<br />
som bidrar med soldater <strong>og</strong> våpen på<br />
slagmarken må ta ansvar for å forhindre<br />
kjønnsbasert vold <strong>og</strong> gi opplæring <strong>og</strong><br />
trening i innholdet av Sikkerhetsrådsresolusjon<br />
1325 <strong>og</strong> 1820. Og med dette<br />
mener jeg ikke bare ”lip-service”. Jeg<br />
setter pris på innleggene på denne<br />
konferansen som har sett på potensielle<br />
synergieffekter med den suksessfulle<br />
kampanjen om landminer. Men de aktuelle<br />
våpnene for å eliminere kjønnsbasert vold<br />
kan ikke bli fjernet slik som ved<br />
landminer.<br />
Suksessen til kampanjen mot landminer<br />
ligger i regjeringenes engasjement <strong>og</strong><br />
finansielle støtte, på høyt nivå. Dette har<br />
<strong>og</strong>så vært min visjon for vår kampanje mot<br />
kjønnsbasert vold i konfliktområder.<br />
Virkelig, synergiene,- for en suksessfull<br />
strategi ville ligge i ansvarlighet fra alle<br />
nasjoner, <strong>og</strong> spesielt for de nasjoner som<br />
deltar i fredsoperasjoner. Som et eksempel<br />
er menneskesmugling ”human trafficking”<br />
et biprodukt eller synergieffekt for det ”frie<br />
marked” både i konfliktområder <strong>og</strong> i land<br />
som ikke er i konflikt. Kvinner <strong>og</strong> barn fra<br />
konfliktområder blir ”markedsførte” til<br />
vesten <strong>og</strong> kjøpt.<br />
Jeg tror at en mer utdypende diskusjon om<br />
potensielle synergier med<br />
landminekampanjen <strong>og</strong> andre suksessfulle<br />
pr<strong>og</strong>rammer må skje i løpet av kort tid.<br />
Gjennom denne konferansen har det blitt<br />
etterlyst hvordan menn kan bli mer aktivt<br />
involvert i å støtte vår kampanje. Jeg tror at<br />
uten vilje <strong>og</strong> støtte fra menn vil det bli<br />
vanskelig å styrke kvinners rettigheter<br />
globalt. Bare gjennom bekreftelse <strong>og</strong><br />
samarbeid med menn kan vi oppnå lik<br />
verdighet <strong>og</strong> status. Jeg har vært så heldig<br />
å få oppleve at NGOere i Bangkok som<br />
arbeider med kvinner som har vært utsatt<br />
for ”trafficking”, <strong>og</strong>så har involvert<br />
kvinnenes ektefeller i behandlingen, da<br />
gjennom bearbeiding av partnernes<br />
skjebne. Disse mennene har besluttet å ”stå<br />
frem” offentlig for å støtte sine koner <strong>og</strong><br />
har blitt svært så engasjerte aktører i<br />
kampen mot seksualisert vold. Jeg håper at<br />
denne trenden <strong>og</strong>så vil spre seg her i<br />
Vesten <strong>og</strong> at vi kan tilby rådgivning <strong>og</strong><br />
opplæring for de menn som har partnere<br />
som har blitt utsatt for seksualisert vold.<br />
Jeg vil <strong>og</strong>så rette fokus på de økonomiske<br />
vanskelighetene for de som opplever<br />
seksualisert vold. Uten omsorg <strong>og</strong><br />
finansielle støtte, ville det ha vært umulig<br />
for meg å stå frem i dag. Økonomiske hjelp<br />
er avgjørende <strong>og</strong> viktig for realisering av<br />
reelle integrering med verdighet.<br />
Jeg føler at tiden nå er inne for å katalysere<br />
vår gode vilje <strong>og</strong> energi til aktiv handling,<br />
med tanke på det blodbad som skjer i<br />
Afrika, Midtøsten <strong>og</strong> Sri Lanka. Lederne i<br />
G-20 landene trenger å ha 100% bevissthet<br />
om konsekvensene av kjønnsbasert vold i<br />
både konfliktområder <strong>og</strong> i andre såkalte<br />
”fredssoner”. Lidelsene fra kjønnsbasert<br />
vold kan ikke fortsette <strong>og</strong> vi må få<br />
regjeringene til å ta ansvar for en<br />
nulltoleranse-politikk.<br />
Og jeg vil igjen påpeke de økonomiske<br />
byrdene som ofre <strong>og</strong> overlevende opplever,<br />
<strong>og</strong> at de psykiske problemene <strong>og</strong><br />
stigmatiseringen må endres.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 12
Kampen mot all seksuell vold i væpnede konflikter<br />
Av Lillian Angelo<br />
Implementering av SR 1820 – om å få slutt på seksuell vold i konflikter<br />
Overgripere som bruker seksuell vold både i tidligere <strong>og</strong> i dagens væpnede konflikter er<br />
medlemmer i statenes militære styrker <strong>og</strong> politi, sammen med milits <strong>og</strong> andre ikke-statlige<br />
væpnede grupper. I mange strafferettslige saker er det sivile <strong>og</strong> militære ledere i ledende<br />
statlige embeter som er blitt beskyldt for å ”se igjennom fingrene med” slik vold. Flere som er<br />
stilt for ICTR (International Criminal Tribunal for Rwanda) <strong>og</strong> ICTY (International Criminal<br />
Tribunal for the former Yugoslavia), har <strong>og</strong>så blitt dømt for svikt i sitt overordnede ansvar, i<br />
forhold til seksuell vold begått av underordnede mot sivilbefolkningen. Seksuell vold er ofte<br />
begått med bakgrunn i diskriminering, det være seg rase, sex, religion, politisk eller andre<br />
forhold av nasjonal eller sosial årsak.<br />
I juni 2008 vedtok FNs sikkerhetsråd<br />
resolusjon 1820 (2008) – for å få slutt på<br />
all seksuell vold i konflikt. Og for første<br />
gang i historien ble seksuell vold i<br />
konflikter vurdert som en trussel mot<br />
internasjonal fred <strong>og</strong> sikkerhet. Et år senere<br />
legger FN frem sin status-rapport om<br />
hvordan seksuell vold blir brukt i dagens<br />
konflikter, likedan forslag til tiltak for å få<br />
slutt på slik vold, i bl.a strategier <strong>og</strong><br />
mandater for FNs fredsbevarende styrker, i<br />
internasjonal <strong>og</strong> i medlemsstaters<br />
rettspraksis <strong>og</strong> i kampen mot de kulturelle<br />
hindringene som tillater kvinners<br />
underordnede stilling i samfunnet.<br />
Forbud mot voldtekt <strong>og</strong> seksuell vold som<br />
taktisk våpen i krigføring er en del av<br />
humanitær rett eller krigens folkerett. I<br />
Roma-statuttenes artikkel 7 (g) slås det fast<br />
at voldtekt <strong>og</strong> andre former for seksuell<br />
vold som er brukt mot befolkningen på en<br />
systematisk eller omfattende måte kan<br />
utgjøre krigsforbrytelser, forbrytelser mot<br />
menneskeheten eller handlinger som kan<br />
føre til folkemord.<br />
I generalsekretærens rapport slås det fast at<br />
bruk av seksuell vold i konflikter forlenger<br />
konfliktene ved at de skaper en sirkel av<br />
angrep <strong>og</strong> motangrep, <strong>og</strong> spesielt i<br />
situasjoner hvor diskriminering av religion,<br />
rase, sex, religion, politisk eller kulturelle/sosiale<br />
er årsaken.<br />
Rapporten fremhever 3 faktorer som bidrar<br />
til eller øker seksuell vold i konflikter. Det<br />
er uhensiktsmessige eller utelatelse av<br />
handlinger for a) forhindre seksuell vold<br />
<strong>og</strong> beskyttelse av sivile, b) bekjempe<br />
straffe<strong>frihet</strong> for seksuell vold, <strong>og</strong> c) å<br />
unnlate å adressere en fortsatt<br />
diskriminering av kvinner <strong>og</strong> jenter i<br />
lovverk <strong>og</strong> praksis. Likedan er tilgang til<br />
assistanse <strong>og</strong> hjelpetiltak for ofre ofte ikke<br />
utbygd.<br />
Forhindre <strong>og</strong> beskytte mot seksuelle<br />
overgrep<br />
Rapporten fra generalsekretæren fremhever<br />
noen områder som medlemstater <strong>og</strong><br />
parterne i konflikter må adressere<br />
umiddelbart: Sivile <strong>og</strong> militære ledere må<br />
demonstrere politisk vilje <strong>og</strong> forpliktelser<br />
til å forhindre seksuell vold, dvs. gi klare<br />
retningslinjer om forbud mot seksuelle<br />
overgrep, <strong>og</strong> at ethvert brudd på<br />
bestemmelsene må bli straffeforfulgt, det<br />
gjelder både sivile <strong>og</strong> militære styrker.<br />
Likedan må statlige organer som forsvar,<br />
politi <strong>og</strong> rettsvesen utarbeide tidfestede<br />
målsettinger som inkluderer opplæring av<br />
politi <strong>og</strong> militære for å gjøre dem klar over<br />
sine forpliktelser under internasjonal<br />
humanitær rett, menneskerettigheter <strong>og</strong><br />
strafferett. Både stater <strong>og</strong> ikke-statlige<br />
deltakere må sikre at all rapportering om<br />
seksuell vold begått av sivile eller av<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 13
militært personell blir grundig etterforsket<br />
<strong>og</strong> at overgripere blir straffedømt. I<br />
henhold til prinsippet om overordnet<br />
ansvarlighet nedfelt i Roma-statuttene<br />
artikkel 28 ligger det en spesiell<br />
forpliktelse for overordnede i statlige<br />
organer til å bruke sin autoritet til å følge<br />
opp dette.<br />
Rapporten peker på at i mange land har<br />
seksuell vold sin bakgrunn i ulikheter <strong>og</strong><br />
diskriminering av kvinner, nedfelt i<br />
patriarkalske strukturer. Vold mot kvinner<br />
blir begått i henhold til egne kulturer <strong>og</strong><br />
tradisjoner. Og kvinner blir straffet<br />
dobbelt, først for å bli utsatt for seksuell<br />
vold, deretter for å bære frykten, skammen<br />
<strong>og</strong> stigmatiseringen som seksuell vold<br />
innebærer. Og her påpeker generalsekretærens<br />
rapport at disse forholdene må<br />
adresseres, både i lovverk <strong>og</strong> praktisk<br />
handling. Rapporten stadfester at seksuell<br />
vold rammer kvinners rettigheter innenfor<br />
en rekke områder som de sivile, kulturelle,<br />
økonomisk <strong>og</strong> sosiale rettigheter, inkludert<br />
retten til utdanning, bevegelses<strong>frihet</strong> <strong>og</strong><br />
livsopphold. Derfor ber <strong>og</strong>så generalsekretæren<br />
medlemsstatene om å ratifisere<br />
<strong>og</strong> implementere menneskerettighetskonvensjonene,<br />
spesielt kvinnekonvensjonen,<br />
<strong>og</strong> da uten reservasjoner.<br />
FNs arbeid mot seksuell vold i konflikter<br />
Denne første rapporten fra FNs generalsekretær<br />
om implementering av SR 1280<br />
gir innsikt i mange utfordringer som det<br />
internasjonale samfunn står ovenfor, men<br />
dessverre begrenser den seg til kun å gjelde<br />
de konflikter som er på FNs agenda. FN<br />
har <strong>og</strong>så satt i gang flere tiltak i kampen<br />
mot seksuell vold i konflikter. Et av<br />
tiltakene som er beskrevet tidligere i fred<br />
<strong>og</strong> <strong>frihet</strong>, er kampanjen mot vold mot<br />
kvinner, inkludert seksuell vold. Det er<br />
likedan i de siste årene blitt vedtatt flere<br />
bulletiner <strong>og</strong> resolusjoner fra Sikkerhetsrådet<br />
<strong>og</strong> Generalforsamlingen for å sikre<br />
beskyttelse mot seksuell vold, hjelpe ofre<br />
<strong>og</strong> sikre nulltoleranse mot overgrep fra<br />
soldater <strong>og</strong> sivile i de fredsbevarende<br />
operasjonene. Det vises til generalsekretærens<br />
bulletin om spesielle tiltak for<br />
beskyttelse mot seksuell utnyttelse <strong>og</strong><br />
overgrep (ST/SGB/2003/13) <strong>og</strong><br />
Generalforsamlingen resolusjon om hjelp<br />
til ofre (62/214). I oppfølging av<br />
Sikkerhetsråds-resolusjoner 1265 (1999),<br />
1296 (2000) <strong>og</strong> 1674 (2006) om<br />
beskyttelse av sivile i konflikter ble det i<br />
juni i år avholdt et åpent møte i<br />
Sikkerhetsrådet om dette temaet, hvor bl.a.<br />
Norge holdt et innlegg om implementering<br />
av SR 1820 (se siste avsnitt i artikkelen).<br />
Generalsekretæren vektlegger i rapporten<br />
en helhetlig <strong>og</strong> integrert tilnærming, et<br />
strategisk rammeverk mot seksuell vold i<br />
konflikter mellom FNs fredsbevarende<br />
operasjoner <strong>og</strong> FNs organer på landnivå,<br />
innenfor konseptet ”deliver as one”. Det<br />
innebærer et koordinert pr<strong>og</strong>ram som skal<br />
jobbe med seksuell vold innenfor flere<br />
felter/fagområder som fred <strong>og</strong> sikkerhet,<br />
humanitær hjelp i det enkelte land. Det<br />
vises til FNs reformarbeid <strong>og</strong> rapport fra<br />
FNs høy-panel fra 2006 ledet av Jens<br />
Stoltenberg;www.un.org/events/panel/resou<br />
rces/.../HLP-SWC-FinalReport.pd<br />
Det er <strong>og</strong>så fremmet forslag om å utnevne<br />
en egen spesialrådgiver for implementering<br />
av SR 1325 <strong>og</strong> 1820.<br />
Et annet viktig arbeid som pågår i FN er at<br />
fredsforhandlinger skal ha beskyttelse <strong>og</strong><br />
tiltak mot seksuell vold som tema/tiltak i<br />
fredsavtalene. Intensjonen er å utvikle<br />
retningslinjer for FN <strong>og</strong> andre<br />
fredsmeglere slik at en kan forhindre<br />
unnlatelse av mekanismer knyttet til<br />
”command responsibility” <strong>og</strong> undersøkelse<br />
av væpnede sikkerhetsstyrker, samt at<br />
seksuell vold i krig <strong>og</strong> konflikt ikke skal<br />
bli gjenstand for amnesti i fredsavtalene.<br />
For å oppnå bedre beskyttelse av sivile er<br />
det under utarbeidelse ”kjønnsretningslinjer”<br />
for sivile, politi <strong>og</strong> militære<br />
personell i fredsoperasjoner, i forbindelse<br />
med trening <strong>og</strong> planlegging av<br />
fredsoperasjonene. Man er likedan veldig<br />
opptatt av hvordan eller hvilke tiltak man<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 14
kan eller skal iverksette for å forhindre<br />
seksuell vold begått av ikke-statlige<br />
grupper i konflikter.<br />
NGOenes svar på rapportens innhold<br />
I et åpent brev av 27. juli fra NGO<br />
Working Group for Women, Peace and<br />
Security (hvor <strong>og</strong>så WILPF er representert)<br />
til FN i forbindelse med det åpne møte i<br />
FNs sikkerhetsråd om SR 1820, ble det<br />
fremmet følgende anbefalinger (det vises<br />
til nettsiden; www.womenpeacesecurity.org<br />
) :<br />
• Øke tilgangen til kvalifisert hjelp,<br />
spesielt livsnødvendige helsetjenester<br />
for overlevende av<br />
seksuell vold<br />
• Sikre involvering av det sivile<br />
samfunn i utforming,<br />
implementering <strong>og</strong> evaluering av<br />
FN systemet <strong>og</strong> medlemsstaters<br />
strategier for å adressere seksuell<br />
<strong>og</strong> kjønnsbasert vold<br />
• Umiddelbart utnevnelse av en mye<br />
tiltrengt spesialrådgiver for<br />
kvinner, fred <strong>og</strong> sikkerhet, på høyt<br />
nivå, med høye kvalifikasjoner <strong>og</strong><br />
respektert innenfor FN<br />
• Større <strong>og</strong> bærekraftig investeringer<br />
i nasjonal <strong>og</strong> internasjonale<br />
mekaniser for å sikre oppfølging i<br />
rettsapparatet<br />
• Fremme oppnåelse av relevante<br />
målsettinger for å forhindre <strong>og</strong><br />
adressere seksuell vold<br />
• En oppfølgingsrapport av viktige<br />
spørsmål som er blitt utelatt i den<br />
nåværende rapporten, dvs.<br />
datainnsamlingen; -hvor nåværende<br />
rapport forholder seg kun til<br />
konflikter på FNs agenda (punkt 56<br />
k i rapporten)<br />
• Å utvikle hensiktsmessige<br />
mekanismer i Sikkerhetsrådet, som<br />
vurderer <strong>og</strong> handler på grunnlag av<br />
informasjon om de tiltak som er<br />
vedtatt eller <strong>og</strong>så ikke blir fulgt opp<br />
av partnerne i væpnede konflikter i<br />
henhold til internasjonal rett <strong>og</strong> forpliktelser<br />
gjort innenfor kvinner,<br />
fred <strong>og</strong> sikkerhet. Likedan overvåkningsmekanismer<br />
for implementering<br />
av SR 1325 etter tidligere<br />
anbefalinger fra Sikkerhetsrådet.<br />
Norges forpliktelser<br />
I den åpne debatten i FNs Sikkerhetsråd<br />
den 26. juni om beskyttelse av sivile i<br />
væpnede konflikter <strong>og</strong> om oppfølging av<br />
rapporten ”Report of the Security-General<br />
on the protection of civilian in armed<br />
conflict”(S/<strong>2009</strong>/277:<br />
http://www.securitycouncilreport.org) tok<br />
Norge til orde for å arbeide innenfor to<br />
områder for implementering av SR 1820;<br />
behovet for å øke respekten for<br />
internasjonal lovgivning, <strong>og</strong> for mer<br />
effektive måter å bekjempe seksuell vold<br />
<strong>og</strong> voldtekt i væpnede konflikter på. Det<br />
ble sagt at Norge vil støtte henvisning av<br />
slike forbrytelser til den internasjonale<br />
domstol (ICC), samt vurdere sanksjoner<br />
både mot medlemstater <strong>og</strong> ikke-statlige<br />
aktører. Norge fremhevet at det er vår<br />
forpliktelse som medlemsstat å sikre at<br />
slike overgrep blir brakt for retten. Å<br />
bekjempe straffe<strong>frihet</strong> <strong>og</strong> stille overgripere<br />
av seksuell vold ansvarlig, er nøkkelen for<br />
å beskytte sivile i væpnede konflikter <strong>og</strong><br />
for å få slutt på seksuell vold. Vi får håpe<br />
at dette viktige arbeidet blir opprettholdt i<br />
en eventuell ny regjering <strong>og</strong> at de <strong>og</strong>så<br />
vektlegger <strong>og</strong> samarbeider med det norske<br />
sivile samfunn arbeid, dvs.<br />
ForumNorge1325 i sitt arbeid for en<br />
internasjonal kampanje mot seksuell vold i<br />
væpnede konflikter. Rapporten kan lastes<br />
ned fra nettsiden:<br />
http://www.un.org/Docs/sc/sgrep09.htm.<br />
Avslutningsvis vil jeg videreformidle<br />
generalsekretærens oppfordring til det<br />
internasjonale samfunn i forbindelse med<br />
10-års markeringen av SR 1325 i oktober<br />
2010, om å fremme de mest viktige<br />
utfordringene <strong>og</strong> hindringene for å<br />
implementere SR 1325 <strong>og</strong> 1820.<br />
Her har den norske kvinne- <strong>og</strong><br />
fredsorganisasjonene en jobb å gjøre.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 15
Betraktninger <strong>og</strong> inntrykk fra en reise til Bangladesh<br />
Refleksjoner om folkemord <strong>og</strong> vold mot kvinner<br />
AV Ursula Gelis<br />
Jeg husker fremdeles meget godt den gangen jeg for første gang hørte om Bangladesh: Det<br />
var i Tyskland på begynnelsen av 70-årene. Utallige medias konstante overrisling var ennå<br />
ikke allestedsnærværende, <strong>og</strong> kunsten var ennå ikke offer for den totale kommersialisering.<br />
Ja, kunstens <strong>frihet</strong> fantes fremdeles: I form av ’den sosiale plastik’ av Joseph Beuys, som<br />
hadde erkjent at det positivistiske vitenskapsbegrep var en blindgate <strong>og</strong> at kuntstbegrepet<br />
måtte dreie seg om det hele mennesket.(se: Heiner Stachelhaus, Joseph Beuys. Berlin 2006,<br />
side 79.) Og <strong>og</strong>så i balladene eksisterte fremdeles den direkte kritikken av politiske<br />
misforhold <strong>og</strong> sorgen over menneskelig lidelse. Så hørte jeg altså sangen Bangladesh av den<br />
tyske sangdikteren Julianne Werding, som hadde som tema det folkemord som fant sted i<br />
forbindelse med statens grunnleggelse. Denne sangen har i sterk grad vært forutbestemmende<br />
for mine videre handlinger, <strong>og</strong> dette folkemordet på den andre siden av jorda (sett fra<br />
Tyskland) berørte meg likeledes så sterkt som om det skulle ha funnet sted i Vest-Europa (på<br />
slutten av denne artikkelen er det gjengitt et utdrag av denne politiske sangen).<br />
”Hvor mennesket blir bestialsk <strong>og</strong> kaller det et offer for sitt fedreland”.<br />
Julianne Werding<br />
Mitt barndomsminne <strong>og</strong> reisen i mars <strong>2009</strong><br />
til Bangladesh’ hovedstad henger sammen.<br />
I ’Daily Star’, en engelskspråklig avis i<br />
landet blir det internasjonale samfunn<br />
oppfordret til å understøtte søket etter<br />
krigsforbryterne fra den gang (Daily Star,<br />
31. juli <strong>2009</strong>).<br />
Hva skjedde i 1971 i bengalenes<br />
uavhengighetskrig? I en anti-kolonial<br />
kamp mot vestdelen av Pakistan, som<br />
oppstod i 1947 mot den europeiske<br />
kolonimakten Storbritannia, streber Øst-<br />
Pakistan (tidligere den muslimske østlige<br />
delen av det britiske Bengalen) etter<br />
uavhengighet. Begeret kommer til å renne<br />
over, fordi maktposisjonene blir besatt av<br />
URDU-talende vestpakistanere <strong>og</strong> de<br />
økonomiske gevinstene går til Vesten.<br />
Bengalene skal bli fratatt sitt språk, <strong>og</strong> det<br />
provoserer bengalenes nasjonale stolthet.<br />
De utgjør med 54% flertallet i Øst-<br />
Pakistan. Awami-ligaen er en politisk<br />
bevegelse som reagerer på denne<br />
systematiske undertrykkelsen <strong>og</strong> strever<br />
mot dannelsen av sin uavhengige stat.<br />
Løsrivelsen skal skje på demokratisk vis.<br />
Men fordi dette ikke er i pakistanernes<br />
interesse, begynner”Politizidet i Øst-<br />
Pakistan” i mars i 1971. I løpet av 267<br />
dager varer dette politiske folkemordet.<br />
Minst 1,5 millioner mennesker blir myrdet<br />
(mange snakker om 3 millioner). Den<br />
vestpakistanske armeen sikter seg spesielt<br />
inn på den østpakistanske muslimske eliten<br />
<strong>og</strong> gjennomfører <strong>og</strong>så et folkemord mot<br />
hindu-mindretallet i landet.<br />
”Fortvilte kvinner”. Foto av Jason Laure (1971). Kilde:<br />
http://www.drishtipat.org/1971/american07.htm<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 16
Rundt 250 000 bengalske muslimske<br />
kvinner blir voldtatt av muslimer i den<br />
vestpakistanske armeen. – Jeg tenker på<br />
skjebnen til disse traumatiserte kvinnene<br />
som sikkert ble stigmatisert <strong>og</strong> overlatt til<br />
seg selv. Og: Hva med barna, som er<br />
resultatet av disse tvangsforholdene? - 1,5<br />
millioner hus/overnattingssteder blir<br />
ødelagt, 10 millioner bengaler flykter inn i<br />
nabolandet India. I desember 1971 holder<br />
myrderiene opp fordi den indiske armé,<br />
som i mellomtiden har startet en krig mot<br />
Pakistan, går seierrik ut av denne. Etter<br />
statsdannelsen blir det gjennomfør<br />
hevnaksjoner mot pakistanerne i<br />
Bangladesh (Se artikkel: ”Bengalen-<br />
Bangladesh/Ostpakistan 1971”, i: Gunnar Heinsohn. Lexikon der<br />
Völkermorde. Hamburg 1999, side 91-92.).<br />
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------<br />
Dette skal egentlig være en personlig<br />
reiseberetning som beskriver mine inntrykk<br />
ved en første kontakt med et fremmed land<br />
<strong>og</strong> dets kultur. De innsiktene jeg bringer<br />
med meg på forhånd preger imidlertid mitt<br />
faktiske møte med dette landet, som er et<br />
av de fattigste <strong>og</strong> mest overbefolkede på<br />
vår globus.<br />
Har kvinnenes stilling forbedret seg i<br />
nevneverdig grad? I følge ‘Asian Human<br />
Rights Commission’ er situasjonen som før<br />
fryktelig: “Vold mot kvinner: Kvinnenes<br />
rettigheter er sårbare i Bangladesh. I de<br />
første fire måneder av <strong>2009</strong> har minst 112<br />
kvinner <strong>og</strong> jenter blitt voldtatt i landet. I ett<br />
tilfelle ble en kvinne fra en etnisk<br />
minoritetsgruppe gjengvoldtatt av fire<br />
politimenn. Vold mot kvinner inkluderer<br />
fysiske angrep fra svigerfamilien enten for<br />
medgiftens skyld, eller med ære som<br />
motiv, noen ganger med døden som utfall.<br />
Angrep på hushjelper, som for det meste er<br />
jenter, finner <strong>og</strong>så sted i stort antall. Mange<br />
slike tilfeller av vold mot kvinner <strong>og</strong> jenter<br />
blir ikke registrert av politiet. Dette<br />
inkluderer <strong>og</strong>så tilfeller av voldtekt.<br />
Grunnen er bestikkelser fra de påståtte<br />
gjerningsmenn”. 7<br />
I en studie av den høye selvmordsraten hos<br />
kvinner i Bangladesh blir Professor<br />
Dilruba Afroze, som er psykol<strong>og</strong> ved<br />
universitetet i Dhaka, spurt om dette tema.<br />
“Kvinner er generelt i fare i et samfunn<br />
dominert av menn som støtter seg på<br />
7<br />
http://www.ahrchk.net/statements/mainfile.php/<strong>2009</strong>stateme<br />
nts/2054/<br />
patriarkalske prinsipper. Fra barnsben av<br />
får piker innprentet følelsen av å være<br />
mindreverdige. […] Antall selvmord er<br />
høyest blant gifte kvinner, fordi de er<br />
hjelpeløst utlevert til husvolden som<br />
ektemannens familie står for”. 8<br />
Undersøkelsen ble gjennomført av<br />
kvinnerettighetsorganisasjonen Bangladesh<br />
Mahila Parishad (grunnlagt i 1970), <strong>og</strong><br />
publisert på deres webside<br />
(http://www.mahilaparishad.org/index.htm<br />
) som jeg kan anbefale på det varmeste.<br />
Interessant er <strong>og</strong>så organisasjonen<br />
Sabalamby Unnayan Samity (SUS), som<br />
vil hjelpe kvinner til sosial <strong>og</strong> økonomisk<br />
uavhengighet.<br />
(http://www.sabalamby.org/contact.htm).<br />
Deres leder, Rokeya Begum, mottok for<br />
øvrig sin starthjelp fra det norske<br />
Kvinneuniversitetet på Løten i året 1986! 9<br />
Hva jeg så <strong>og</strong> hørte…<br />
I mars <strong>2009</strong> inviterte FOKUS 10 meg til å<br />
delta i en nettverkskonferanse i Bangladesh<br />
med tema: ’Kvinners økonomiske <strong>og</strong><br />
politiske rettigheter <strong>og</strong> deltagelse’. 11 Som<br />
medlem av pr<strong>og</strong>ramutvalget: Politiske <strong>og</strong><br />
økonomiske rettigheter - fikk jeg denne<br />
spesielle muligheten.<br />
I Bangladesh får overbefolkningen et<br />
ansikt. Det er én sak å sitte bekvemt i<br />
8<br />
‘Gender analysis of suicide in the contemporary Bangladesh’.<br />
Utgitt av: Bangladesh Mahila Parishad.<br />
9<br />
Rokeya Begum. ’The Beauty of the World’. I: Portraits of<br />
Women’s Wisdom; utgitt av Linda Christiansen, Paola Melchiori<br />
<strong>og</strong> Berit Ås. Wise Women International Feminist University<br />
Network, Treviso 2006, side 94-97.<br />
10<br />
FOKUS: Forum for Women and Development.<br />
http://www.fokuskvinner.no/<br />
11<br />
Helene Langsether. Kvinners rettigheter skal oppfylles. I:<br />
Kvinner sammen, Nr. 1, <strong>2009</strong>, side 22-24. (Utgis av FOKUS).<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 17
luftkondisjonerte rom <strong>og</strong> resonnere over<br />
‘Tusenårsmålene’ 12 , <strong>og</strong> noe helt annet<br />
allerede fra ankomsten til flyplassen i<br />
Dhaka, hovedstaden i Bangladesh, ikke å<br />
kunne legge merke til verken et tre eller en<br />
gate på grunn av høylydte<br />
menneskemasser. Den engelske<br />
reisehåndboka anbefaler tålmodighet <strong>og</strong> lar<br />
det derved være en implisitt forståelse at<br />
den vestlig orienterte tidsforståelsen<br />
naturligvis er den mer overlegne.<br />
Jeg tenker på Günter Grass’ reise til<br />
Calcutta <strong>og</strong> kritikken mot hans rapport fra<br />
oppholdet, som påpekte at han mellom<br />
linjene tilla inderne mindre rasjonalitet.<br />
Det er fullstendig klart for meg, at jeg<br />
egentlig ikke vet noe om det nåtidige<br />
Bangladesh, <strong>og</strong> at jeg kan overgi meg til<br />
inntrykkene. Faren for å betrakte den<br />
herværende verden med en type kolonialt<br />
blikk, består som før.<br />
En slik advarsel fikk jeg allerede i flyet fra<br />
Dubai til Dhaka. Fordelene ved å komme<br />
fra Vesten blir tydeliggjort for en på en rett<br />
ut sagt perfid måte. Under flyreisen fra<br />
Frankfurt til Dubai med flyselskapet<br />
‘Emirates’ ble jeg behandlet som potensiell<br />
investor, under flyreisen videre til Dhaka,<br />
inneklemt mellom hundrevis av<br />
fremmedarbeidere, gikk jeg inn i massen<br />
av navnløse arbeidsdyr, som gjenspeilte<br />
seg i den meget enklere service om bord.<br />
Fra den arabiske halvøy drar man<br />
ge<strong>og</strong>rafisk sett nettopp ned til<br />
’utviklingslandene’. Da er etikette <strong>og</strong> å ta<br />
andre hensyn unødvendig!<br />
En er knapt ute av flyplassområdet i Dhaka<br />
før en får elendigheten rett i ansiktet. I<br />
belastede, forurensede elver bader unge<br />
menn; - et overfylt t<strong>og</strong> blåser forbi oss med<br />
et utall tilleggspassasjerer på taket; -<br />
lemlestede tiggere trenger seg mot vår<br />
drosjebil. Ved siden av den<br />
ugjennomtrengelige filmen av hete på<br />
utsiden aner jeg på tross av vår ’air<br />
12 http://www.undp.org/mdg/basics.shtml<br />
condition’ en hetebølge: nemlig den<br />
skammen som brer seg utover i kroppen<br />
min, følelsen av den priviligerte<br />
avsondretheten. Jeg vet at når denne dagen<br />
er til ende kan jeg legge meg på en god<br />
hotellseng <strong>og</strong> dagens ekstreme inntrykk vil<br />
miste sin skarphet i en matt søvn…<br />
Mange bilder synes velkjent <strong>og</strong> er<br />
konsumert allerede foran TV-en <strong>og</strong><br />
beroligende distanse fra den virkelige<br />
lidelsen. Det faller meg inn at jeg nå d<strong>og</strong><br />
snart bør lese boka til Susan Sontag:<br />
”Regarding the pain of others” (Å betrakte<br />
andres lidelse). Vi fra Vesten er alle<br />
kikkere. Fra mitt klimatiserte hotellværelse<br />
kaster jeg blikket ned i dypet <strong>og</strong> ser<br />
bølgeblikkskur <strong>og</strong> hører barn gråte.<br />
Kampen for tilværelsen finner sted <strong>og</strong> det<br />
direkte ved vinduet mitt.<br />
Neste dag går Sharmini Tennekoon fra<br />
KFUM Sri Lanka <strong>og</strong> jeg av sted klokka<br />
seks om morgenen for å ta det arbeidende<br />
Dhaka nærmere i øyesyn. Hundrevis av<br />
Ritschas kjører forbi, mens vi går langs<br />
hovedgaten <strong>og</strong> påkaller de forskjelligste<br />
reaksjoner. Kvinner sitter med sine nakne<br />
barn i veikanten <strong>og</strong> tigger, andre besvarer<br />
vår hilsen med et smil. Selv helt tilslørte<br />
kvinner ler med øynene.<br />
Foran hotellet vårt har en sin arbeidsbenk<br />
stående, som han bearbeider bambus for<br />
byggverk på. Jeg er fascinert av apparatets<br />
enkelhet <strong>og</strong> effektivitet <strong>og</strong> Sharmini <strong>og</strong> jeg<br />
samtaler ivrig om dette. Jeg hadde lest at<br />
kvinner <strong>og</strong> menn her sjelden rekker<br />
hverandre hånda. Eieren av verkstedet har<br />
lagt merke til min begeistring <strong>og</strong> kommer<br />
bort til oss. Det er klart for meg at jeg<br />
utenom ’don-nobad’, tusen takk, ikke kan<br />
si noen ting. Mannen griper tak i hånda mi<br />
<strong>og</strong> legger sin egen oppå. Et strålende smil<br />
forsikrer meg om at han fryder seg over<br />
min beundring av hans arbeidsbenk. Livet<br />
finner sted på gaten. Slik begynner min<br />
første morgen i Bangladesh. Etter bare få<br />
timer i landet har jeg inntrykk av at jeg<br />
befinner meg i en mangfoldig kultur.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 18
”Dere lytter ikke lenger, dere fra Vesten!”<br />
Vår gruppe besøker en virksomhet som har<br />
spesialisert seg på broderier. Reisen dit går<br />
på endeløse veier, langs støvete<br />
bougainvillaplanter <strong>og</strong> gummitrær til en<br />
fattigere del av byen. Etter at vi er<br />
gjennom trange smågater av betong fulle<br />
av mennesker <strong>og</strong> stopper ved en mørk<br />
inngang, blir det plutselig lyst: Strålende<br />
billedvakre unge piker <strong>og</strong> kvinner i nydelig<br />
klesdrakt venter oss med et strålende smil,<br />
som den vestlige verden har mistet for<br />
lengst. Eller kanskje var det slik at vi aldri<br />
har eid det. Vi får overrakt hvite blomster<br />
<strong>og</strong> blir tilbudt forfriskninger. Samtalen<br />
flyter lett. Vi treffer selvstendige kvinner i<br />
forskjellig alder som er blitt forstøtt av sine<br />
menn eller har opplevd liknende. De fleste<br />
vil ikke snakke om dette.<br />
Mennene dominerer sammenkomsten.<br />
Etter at de første minuttenes opphisselse<br />
har roet seg ned, spør jeg, hva vårt<br />
vertskap egentlig tenker om oss? Jeg får et<br />
svar som med en setning blottstiller den<br />
vestlige utviklingshjelps totale feilskjær: “I<br />
begynnelsen tenkte jeg, at dere,<br />
utlendingene, ikke snakker mye. Nå ser jeg<br />
det på en annen måte. Nå tenker jeg at dere<br />
snakker veldig mye <strong>og</strong> ikke lenger er i<br />
stand til å lytte”. Dilemmaet med å være<br />
behjelpelig med vestlig tenkemåte på andre<br />
steder i verden krever at man legger til side<br />
den eurosentriske arr<strong>og</strong>ansen. En<br />
utfordring en må ta. I dette kooperativet<br />
arbeider sterke kvinner som på tross av<br />
samfunnsmessig systematisk<br />
diskriminering har slått inn på<br />
selvbestemmelsens vei. I dette plagede<br />
landet frigjør kvinner seg som ikke lenger<br />
vil finne seg i slag <strong>og</strong> undertrykkelse. Jeg<br />
beundrer dem.<br />
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------<br />
”Dette er vår historie!”<br />
Dhaka er en millionmetropol. Ingen vet<br />
nøyaktig hvor mange mennesker som bor i<br />
byen. Flukten fra landsbygda er enorm.<br />
Likeså gjest<strong>frihet</strong>en. Jeg blir kjørt til<br />
‘Liberation War Museum’<br />
(Frigjøringskrigens museum) av en<br />
privatsjåfør til en av konferansedeltakerne.<br />
Min inntreden utløser forbauselse hos<br />
personalet. Jeg har inntrykk av at dette lille<br />
museet i en sidegate av den pulserende<br />
hovedstaden ikke ser mange besøkende <strong>og</strong><br />
vel sjelden noen fra den andre siden av<br />
jorda. Kanskje jeg tar feil. Museet har vært<br />
der fra 1996. I et utstillingsrom blir jeg<br />
konfrontert med ydmykelsene som den<br />
britiske kolonimakten stod for.<br />
Kolonimaktenes uhyrlige forbrytelser er<br />
det dessverre ikke slutt på. Også i postkoloniale<br />
samfunn fortsetter drapene <strong>og</strong><br />
utbyttingen – de har i dag bare andre navn.<br />
I rommene som beskjeftiger seg med tiden<br />
da kampen for uavhengighet fant sted er<br />
det mange modige kvinnelige kjempere å<br />
se på fot<strong>og</strong>rafiene som med nettopp slik<br />
sterk besluttsomhet går inn for sin sak.<br />
Berit Ås uttrykker det så treffende: “I<br />
perioder med krig <strong>og</strong> kriser får kvinner<br />
ansvar <strong>og</strong> betalt arbeid. Når fred <strong>og</strong><br />
velstand vender tilbake, blir vi kastet ut av<br />
arbeidsmarkedet <strong>og</strong> politiske posisjoner.”<br />
Berit Ås. Kvinner i alle land. Oslo 2008, side 25. (første utgave<br />
1981).<br />
Liberation War Museum, Dhaka. The eternal flame. Foto:<br />
Ursula Gelis, mars <strong>2009</strong>.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 19
Jeg må tenke på all den volden som kvinnene i Bangladesh blir utsatt for. De er partnere i<br />
krisetider når menn er avhengige av dem. Når situasjonen roer seg blir kvinner igjen<br />
diskriminert. Etter samtaler med bengalske kvinnelige politikere som har vanskeligheter med<br />
å snakke om folkemordet, vil jeg komme med den tese at det er mulig å se en sammenheng<br />
mellom det tabubelagte massemordet på den bengalske befolkningen i 1971 <strong>og</strong> volden mot<br />
landets kvinner. Jeg kunne ha god lyst til å gå denne saken nærmere etter i sømmen.<br />
Mens jeg beveger meg videre gjennom<br />
utstillingsrommene kommer det noen<br />
bengalske besøkende. Vaktpersonalet er<br />
vennlig <strong>og</strong> smiler til meg. De nye<br />
besøkende har et barn med seg. Jeg ligger<br />
et rom foran. Jenta er ca 8 år gammel. Jeg<br />
blir urolig fordi det i rommet som jeg<br />
befinner meg <strong>og</strong>så er store<br />
utstillingsmontere hvor hodeskaller av<br />
mennesker ligger oppå hverandre. Jeg går<br />
tilbake til forrige rom <strong>og</strong> forsøker å komme<br />
i samtale med moren <strong>og</strong> å beskytte den lille<br />
fra det å se på dødningeskallene. De er<br />
imidlertid allerede kommet inn i det<br />
aktuelle rommet. Moren begriper hva jeg<br />
forsøker å formidle til henne <strong>og</strong> ler. Hun<br />
har ikke de minste betenkeligheter med å<br />
føre datteren til glassmontrene. ”Dette er<br />
vår historie!”<br />
I det jeg går ut av rommet, står jeg overfor<br />
en tavle med navnene til kollaboratørene<br />
som var delaktige i utførelsen av<br />
massemordet. Hvor som helst man reiser i<br />
verden så finnes de evige flammene som<br />
skal minne om de døde <strong>og</strong> massegravene<br />
<strong>og</strong> mødrenes tårer; - deres stemme er det<br />
ofte ingen som hører. Litt utmattet nærmer<br />
jeg meg det neste utstillingsrommet. Nå<br />
kan jeg ikke lenger holde tårene tilbake.<br />
Som et ikon er en LP-plate stilt ut i et<br />
hjørne: Det er platen til Julianne Werding.<br />
Her blir sangerinnen gjort ære på for sin<br />
sang om Bangladesh!<br />
Kilder:<br />
Generelt: http://www.virtualbangladesh.com/; Vold mot<br />
kvinner: http://www.drishtipat.org/1971/war-susan.html;<br />
Om folkemord: www.genocidebangladesh.org;<br />
http://www.liberationwarmuseum.org/museum.html;<br />
http://www.thedailystar.net/story.php?nid=99429;<br />
http://www.gendercide.org/g_and_g.htm;<br />
Bøker: Payne, Robert. Massacre. London 1972.<br />
//Samantha Power. A Problem from Hell. America and<br />
the Age of Genocide. New York City 2002.<br />
Bangla-Desh, Bangla-Desh,<br />
Det sies, så fjernt ligger Bangladesh,<br />
at det fremdeles om natten<br />
lar oss sove rolig.<br />
Historien til Bangladesh<br />
Synes utrolig men d<strong>og</strong> sann<br />
vi var alle vitner<br />
hjelpeløse tilskuere<br />
til hva sult <strong>og</strong> hat kan gjøre med mennesker<br />
<strong>og</strong> kunne tie.<br />
Se, hvordan et land drukner i krig<br />
<strong>og</strong> soldatene adlyder blindt<br />
En mor gir sin siste blodsdråpe<br />
slik at hennes barn ikke dør<br />
men i det det blir aften<br />
er monsunen der<br />
<strong>og</strong> koleraen<br />
<strong>og</strong> de siste, de som er for freden<br />
deres siste advarsel fikk vinden ta<br />
soldatene kom i morgengryet<br />
trengte seg inn i husene, skjøt de sovende<br />
himmelen bleknet av de kvalte dødsskrik<br />
Allikevel går våre liv videre som før<br />
studentenes protester er forbi<br />
siden historien til Bangladesh<br />
er like gammel som jorda selv<br />
som soldatene, som adlyder ordre<br />
Hvor menneskene blir bestialske<br />
<strong>og</strong> kaller det et offer<br />
for sitt fedreland<br />
Bangladesh, Bangladesh<br />
dette er min sang om Bangladesh<br />
så at dere aldri<br />
mer glemmer disse bilder<br />
Julianne Werding<br />
(oversatt til norsk av Ursula Gelis)<br />
Du kan høre denne sangen på YouTube:http://www.youtube.com/watch?v=0Zzw2i2w1OM.<br />
Tittel: Julianne Werding, fra album: ’In tiefer Trauer’, sang: Bangla-desh.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 20
Mari Holmboe Ruge har fylt 75 år<br />
Av Ursula Gelis - Tale til Mari Ruge på sommerfesten den 19.08.09.<br />
I min ungdom kjente alle en zool<strong>og</strong> <strong>og</strong><br />
veterinær som het Bernhard Grzimek. Han<br />
hadde en TV-serie om verdens dyreliv.<br />
Grzimek var direktør i dyreparken i<br />
Frankfurt <strong>og</strong> jeg gikk så langt at jeg skrev<br />
til ham for å tilby meg å reise verden rundt<br />
sammen med ham, som hans kompetente<br />
assistent! Da var jeg 16 år gammel. Han<br />
publiserte <strong>og</strong>så et oppslagsverk om verdens<br />
dyr. Et bind dreier seg om bier <strong>og</strong> jeg vil<br />
gjerne kort sitere litt fra dette: ”Bier, de<br />
artene som hører inn under storfamilien<br />
APOIDEA er ikke bare honningbier som vi<br />
alle kjenner. Det finnes totalt ca. 20 000<br />
forskjellige arter. De er spredt nesten over<br />
hele kloden <strong>og</strong> er <strong>og</strong>så kjent langt nord for<br />
polarsirkelen. De minste er ikke større enn<br />
to millimeter, de største kan bli nesten fire<br />
centimeter store. Bier tilhører de viktigste<br />
vesener sett ut fra en økonomisk<br />
synsvinkel, fordi de er så sentrale i<br />
reproduksjonsprosessen for jordas<br />
nyttevekster. Samtidig er det veldig<br />
spennende å se litt nærmere på deres<br />
levevilkår. Fordi bier har utviklet former<br />
av sosiale forhold som er så komplekse <strong>og</strong><br />
beundringsverdige at vi som betrakter –<br />
blir stående <strong>og</strong> måpe av forbauselse”.<br />
(Kilde: G. Tierleben, Insekten, ’Bienen’, S.<br />
508).<br />
Nå begynner vel allerede noen av dere å<br />
spørre hvorfor i all verden tar Ursula oss<br />
nå med til bienes verden – har vi ikke<br />
allerede nok å drive med i <strong>IKFF</strong>? Svaret er<br />
veldig lett: det finnes en mekanisme der<br />
ute som gjør at noen blant oss er alt for<br />
beskjedne når det gjelder å ta imot<br />
skikkelig ros på en helt avslappet måte. Ja,<br />
det dreier seg nemlig i dag om å rose en av<br />
våre mest sentrale kvinner i<br />
organisasjonen. Som beundrer av Berthold<br />
Brecht benytter jeg derfor hans måte å<br />
fremmedgjøre fortellingen på - i det jeg<br />
fabulerer litt <strong>og</strong> flytter jubilanten in i<br />
bienes rike.<br />
Foto: Mari Holmboe Ruge<br />
Hvor stor eller liten vår vanligste bieart er,<br />
er forresten ikke viktig. Vår bie er en av de<br />
mest kjente honningbier som lever litt sør<br />
fra polarsirkelen. Hun jobber meget<br />
effektivt <strong>og</strong> har for alle i <strong>IKFF</strong>-kuben en<br />
meget fruktbar rolle. Hvis vi tolker<br />
reproduksjonsprosessen metaforisk er vår<br />
honningbie på en måte dronningen blant<br />
oss <strong>og</strong> har utviklet egenskaper som fører til<br />
at vi alle profiterer mye på grunn av<br />
hennes ferdigheter <strong>og</strong> mentale krefter.<br />
Hennes organisatoriske <strong>og</strong> økonomiske<br />
ferdigheter fører til at hele organisasjonen<br />
rett <strong>og</strong> slett fungerer. Alle planter rundt<br />
omkring nyter godt av hennes<br />
partisipatoriske handlinger <strong>og</strong> de har stor<br />
nytte av hennes kunnskaper. Hun holder<br />
regnskapet oppdatert for alle andre bier <strong>og</strong><br />
er sentralt i forhold til kommunikasjon<br />
med eksterne bier <strong>og</strong> andre ’arter’ som bør<br />
involveres. Hun får til at alt rundt omkring<br />
blomstrer som det skal. Det er<br />
beundringsverdig at vår honningbie klarer<br />
å kombinere sitt privatliv <strong>og</strong> sin familie<br />
med en stor innsats blant oss <strong>og</strong> en effektiv<br />
kommunikasjon med hovedbikuben i<br />
Geneve. Dermed er hun det motsatte av en<br />
eremittbie som bekymrer seg bare om sine<br />
nærmeste.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 21
Vår Apis mellifica (honningbie) var<br />
allerede med der noen norske bier bestemte<br />
seg for å jobbe mer for fred i verden. Vi<br />
som kommer senere inn i kuben har i<br />
henne et stort forbilde som inspirerer oss<br />
på veien videre inn i kuben men <strong>og</strong>så ut i<br />
verden.<br />
Vi ser hvordan det blomstrer mens bier<br />
summer rundt <strong>og</strong> setter seg på forskjellige<br />
blomster som ble ofte befruktet av deres<br />
besøk. Hvis vi betrakter det nærmere er<br />
blomster skapt for bier <strong>og</strong> har glede <strong>og</strong><br />
nytteverdi til andre levevesener som<br />
Av Betsy Kawamura<br />
bieffekt! Bier vet selv ofte ikke hvilke<br />
virkninger de egentlig har på andre. Deres<br />
arbeid forgår i stillhet <strong>og</strong> samtidig i<br />
solskinn. De formidler en følelse av varme<br />
<strong>og</strong> behag når de summer rundt våre hoder.<br />
Jeg kan ikke tenke meg en verden uten<br />
disse vakre bier som minner oss om vår<br />
deltagelse i naturens rytme. Jeg har stor<br />
respekt for bier <strong>og</strong> ønsker vår honningbie<br />
først <strong>og</strong> fremst at hun summer flere år til<br />
rundt oss i kuben med sin inspirerende <strong>og</strong><br />
givende motivasjon.<br />
Gratulerer med dagen!<br />
Legg ned våpnene <strong>og</strong> skap fred på Sri Lanka<br />
Jeg hadde nylig muligheten til å besøke Sri Lanka <strong>og</strong> få et innblikk i<br />
kvinnenes samfunnsengasjement <strong>og</strong> hvilken innvirkning krigen har hatt <strong>og</strong><br />
har på kvinnene der. Jeg møtte mange kvinner <strong>og</strong> menn på ”grasrot”-nivå,<br />
i organisasjoner i kamp for menneskerettigheter <strong>og</strong> for å styrke sin posisjon<br />
i samfunnet. Det var mitt inntrykk at mange følte at ytrings<strong>frihet</strong>en som er<br />
nedfelt i artikkel 19 i FN charteret var blitt undergravd under<br />
sluttkampene, <strong>og</strong> spesielt i forhold til angrepene på Sri Lankas ledende<br />
journalist Lasantha Wickrematunge, den uavhengige ”freelance”<br />
reporteren fra TIME <strong>og</strong> grunnlegger av avisen Sunday Leader<br />
Disse begivenhetene har bidratt til at<br />
menneskerettighetene for en del<br />
grupperinger er blitt undertrykt, spesielt<br />
<strong>og</strong>så ovenfor kvinner <strong>og</strong> barn, som<br />
mangler makt <strong>og</strong> en stemme i det politiske<br />
liv. Begreper som konflikthindring <strong>og</strong><br />
fredsbygging har ikke så stort gjennomslag<br />
her som i Vesten. Mange viktige NGOer<br />
som Human Right Watch <strong>og</strong> Amnesty<br />
International har blitt møtt med<br />
fiendtlighet, <strong>og</strong> de som har prøvd å gi<br />
uttrykk for egne meninger har blitt møtt<br />
med sterke reaksjoner.<br />
Grupperingen «Tokyo Co-Chairs”( den<br />
såkalte Tokyo-konferansen for gjenoppbygging<br />
<strong>og</strong> utvikling av Sri Lanka i 2003)<br />
har opplevd en meget utfordrende situasjon<br />
med å om å få overbevise både<br />
Singaleserne <strong>og</strong> Tamilene en slutt på<br />
blodbadet. Det viser seg<br />
Foto: www.dagsavisen.no/ute<strong>nr</strong>iks/article411744.ece<br />
<strong>og</strong>så at Norge har ”mistet ansikt” i forhold<br />
til de forskjellige partnerne i konflikten på<br />
Sri Lanka, inkludert Tamilene. (Se <strong>og</strong>så en<br />
artikkel i NyTid 24-29. april <strong>2009</strong>.) Men<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 22
dersom man ser det i et lysere perspektiv er<br />
det mange tapre kvinner <strong>og</strong> menn som har<br />
blitt oppmuntret av kvinnenes politiske<br />
deltakelse på ”grasrot”-nivå, medregnet<br />
Dulcy de Silva, som har vært et engasjert<br />
medlem fra WILPF Sri Lanka. Hun er en<br />
av de nominerte til ”1000 women for<br />
Nobel Peace Prize” fra 2005. Det er<br />
virkelig mange på Sri Lanka som er<br />
interessert i disse kvinnenes arbeid for<br />
menneskerettigheter <strong>og</strong> deres synspunkter<br />
på ytrings<strong>frihet</strong>en. Ms de Silva <strong>og</strong> andre<br />
lokale organisasjoner har vært i stand til å<br />
nå fram til kvinner <strong>og</strong> menn om innholdet i<br />
FNs sikkerhetsrådsresolusjon 1325 om<br />
kvinner, fred <strong>og</strong> sikkerhet (SR 1325) <strong>og</strong><br />
SR 1820 om seksuell vold i konflikt. Dette<br />
har skjedd over hele Sri Lanka trass i de<br />
vanskeligheter man møter under den<br />
nåværende konfliktsituasjonen. Hun <strong>og</strong><br />
hennes kolleger besøker forskjellige<br />
tilholdssteder for de som har havnet i svært<br />
vanskelige økonomiske situasjoner, slik<br />
som de som er i interne flyktningleirer <strong>og</strong><br />
senter for tsunami-ofre. Med sitt vinnende<br />
engasjement har hun vært i stand til å<br />
styrke <strong>og</strong> mobilisere kvinner til å ta større<br />
del i det politiske liv. Og gjennom større<br />
involvering av kvinner i politikken på Sri<br />
Lanka er det håp for at tiltak for<br />
fredsbygging vil bli mer effektive <strong>og</strong> bedre<br />
forankret hos regjeringens medlemmer.<br />
Nylig har mindre enn 5% av postene i<br />
regjeringen blitt forbeholdt kvinnene, men<br />
gjennom Ms Dulcy <strong>og</strong> hennes kollegers<br />
arbeid er det håp om at større framgang<br />
kan bli en realitet. De forskjellige aktørene<br />
i FN, bl.a. UNFRA på Sri Lanka, arbeider<br />
med pr<strong>og</strong>rammer for å stoppe volden mot<br />
kvinnene. Vi i <strong>IKFF</strong> har tro på det<br />
verdifulle potensiale i FN SR 1325 <strong>og</strong> SR<br />
1820, som gir muligheter for kvinner <strong>og</strong><br />
barn <strong>og</strong>så på Sri Lanka. Det har til <strong>og</strong> med<br />
blitt utarbeidet en handlingsplan for SR<br />
1325 som ble introdusert på regjeringsnivå<br />
det siste året. Det vil bli svært interessant å<br />
se hvor langt denne planen er blitt<br />
gjennomsyret av ”hjertene <strong>og</strong> tankene” til<br />
nøkkelpersoner i makteliten. Det er <strong>og</strong>så et<br />
håp om at vanlige borgere fra alle<br />
Foto: Dulcy de Silva (WILPF Sri Lanka)<br />
samfunnslag <strong>og</strong> folkegrupper, tamilene,<br />
singalesere <strong>og</strong> andre etniske grupper vil<br />
omfavne intensjonene i SR 1325 <strong>og</strong> SR<br />
1820 som et middel i kampen for fred, å<br />
forhindre voldelige konflikter <strong>og</strong> at den<br />
evigvarende krangelen istedenfor kan bli<br />
erstattet eller inspirert av SR 1325 <strong>og</strong><br />
1820, <strong>og</strong> <strong>og</strong>så slik gi beskyttelse til<br />
ytrings<strong>frihet</strong>en. Noen av aktørene fra<br />
Senter for Policy Alternatives and<br />
”Foundation for Co- Existence” i Colombo<br />
har nettopp vært på utkikk etter slike<br />
alternative veier. Trass i de nåværende<br />
fiendtlighetene på Sri Lanka, mener<br />
artikkelforfatteren at det avgjørende for<br />
nasjonal <strong>og</strong> internasjonal aktører er å stå<br />
sammen for å styrke kvinnenes arbeid.<br />
Det kan være i tråd med Bertha von<br />
Suttners ånd, den første kvinnen som fikk<br />
Nobels fredspris, <strong>og</strong> som formanet oss om<br />
at vi må ”legge ned våpnene”. Det må nå<br />
skje umiddelbart etter å ha sett på<br />
blodbadet som utspiller seg på Sri Lanka.<br />
Som ansvarlig for den norske regjeringens<br />
utviklingspolitikk erklærte utviklingsministeren<br />
i 2007, ved lansering av<br />
handlingsplanen for å styrke kvinners<br />
rettigheter, at Norge skulle bli en ”fryktløs<br />
leder” i kampen for å fremme kvinners<br />
rettigheter globalt. Nå er tiden inne for oss<br />
alle til å ”walk the talk”, til å hjelpe Sri<br />
Lanka.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 23
Av Eva Fidjestøl<br />
Intervju med prosjektleiar Ray Acheson<br />
i Reaching Critical Will (RCW)<br />
Den internasjonale kvinneligaen WILPF oppretta prosjektet Reaching Critical Will<br />
(RCW) for ti år sidan, som eit NGO-prosjekt omkring Tilsynskonferansen for ikkjespreiings-avtalen<br />
(NPT) i 2000. I alt har 187 regjeringar signert ikkje-spreiings-avtalen<br />
som går ut på at dei fem kjernevåpenstatane USA, Storbritannia, Russland, Frankrike<br />
<strong>og</strong> Kina skal eliminere heile arsenalet av kjernevåpen mot at land som ikkje har slike<br />
våpen avstår frå å skaffe seg slike.<br />
Avtalen blir drøfta <strong>og</strong> følgt opp kvart femte<br />
år. Den internasjonale kvinneligaen tenkte<br />
at med korrekt, fast <strong>og</strong> kunnskapsbasert<br />
press på verdas regjeringar frå det sivile<br />
samfunnet <strong>og</strong> NGOane omkring i verda i<br />
prosessane som fører opp mot NPT-møta,<br />
kan kjernevåpen bli avskaffa. Difor<br />
oppretta ein prosjektet ”Reaching for a<br />
Critical Mass of Political Will for Nuclear<br />
Disarmament” forkorta til RCW. RCW vil<br />
samle ein ”kritisk masse” med politisk<br />
vilje for å oppnå kjernevåpennedrustning,<br />
<strong>og</strong> har som mål å auke kvaliteten <strong>og</strong><br />
kvantiteten på det sivile samfunnet si<br />
deltaking ved internasjonale<br />
nedrustingsdrøftingar.<br />
RCW har kontor i nærleiken av FNbygninga<br />
i New York. Generalforsamlinga<br />
sitt arbeid med nedrusting blir gjort i<br />
”Førstekomiteen for nedrusting <strong>og</strong><br />
internasjonal tryggleik”. Denne komiteen<br />
gir alle medlemsland høve til å diskutere<br />
<strong>og</strong> arbeide i lag for å bli samde om korleis<br />
dei kan skape tryggleik ved å minske<br />
løyvingane til våpen, redusere<br />
våpenproduksjon <strong>og</strong> kontrollere handel <strong>og</strong><br />
lagring av våpen. RCW legg særleg vekt<br />
på å rapportere frå dei fire vekene kvart år<br />
når Førstekomiteen er samla, <strong>og</strong> frå dei fire<br />
vekene kvart femte år når<br />
Tilsynskonferansen for NPT møtest.<br />
Tilsynskonferansen i 2000 vart ein<br />
overraskande stor suksess. Ein aksjonsplan<br />
Ray Acheson, Foto: Eva Fidjestøl<br />
for nedrustning i 13 punkt vart vedteken.<br />
Men konferansen fem år etter vart ein like<br />
stor nedtur. Denne våren har RCW vore<br />
engasjert i førebuingane til neste års<br />
Tilsynskonferanse. Ursula Gelis var i det<br />
høve observatør frå <strong>IKFF</strong>.<br />
Som observatørar ved nedrustningsdrøftingane<br />
i FNs Førstekomité i oktober<br />
2008 kom Åse Møller Hansen <strong>og</strong> eg for<br />
første gong i kontakt med RCW. Vi<br />
oppdaga at informasjon frå dette WILPFprosjektet<br />
<strong>og</strong>så vart brukt av det norske<br />
uta<strong>nr</strong>iksdepartementet <strong>og</strong> blei vurdert som<br />
ei viktig <strong>og</strong> påliteleg kjelde. First<br />
Committee Monitor blir utgjeven kvar<br />
måndag i den perioden Førstekomiteen er<br />
samla. Monitor er eit samarbeid mellom<br />
mange NGOar for å gjere arbeidet i<br />
Førstekomité meir synleg <strong>og</strong> tilgjengeleg,<br />
<strong>og</strong> det blir utdelt til alle delegatane, ligg på<br />
RCW si nettside <strong>og</strong> blir sendt på e-post til<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 24
alle som melder seg. Alt stoffet i Monitor<br />
er samla, koordinert <strong>og</strong> utgitt av RCW, der<br />
den 26 år gamle jenta Ray Acheson frå<br />
Toronto i Kanada er prosjektleiar.<br />
Det var inspirerande å oppleve Acheson i<br />
aksjon i Førstekomiteen med mobiltelefon<br />
<strong>og</strong> laptop i full konsentrasjon, eller i fart<br />
mellom andre møte, NGO-seminar <strong>og</strong><br />
kontoret. Det var òg ei stor oppleving å sjå<br />
korleis dei mannlege delegatane frå alle<br />
FN-land forsynte seg med Monitor kvar<br />
måndags morgon. Acheson hadde ikkje tid<br />
til å sitte ned for å snakke. For henne var<br />
dette den travlaste tida i året. Vi avtalte<br />
derfor eit intervju på e-post etter<br />
heimkomsten min.<br />
Staben i RCW følgjer med i alle<br />
nedrustningsdrøftingane i FN <strong>og</strong> på alle<br />
konferansar <strong>og</strong> møte om dette temaet. I<br />
Monitor <strong>og</strong> andre publikasjonar gir dei<br />
referat av taler, trykkjer resolusjonstekstar<br />
<strong>og</strong> gjer greie for stemmeresultat. Dei<br />
reflekterer <strong>og</strong>så over stoffet ved eigne<br />
analysar <strong>og</strong> samandrag, <strong>og</strong> annonserer kva<br />
som føregår i FN-bygningen av NGO-møte<br />
<strong>og</strong> seminar. RCW hjelper óg observatørane<br />
<strong>og</strong> representantar frå NGOane med<br />
praktiske problem <strong>og</strong> arrangering av møte i<br />
FN-bygningen.<br />
-Kva slage utdanning har du til dette<br />
arbeidet?<br />
Eg avslutta studia ved Universitetet i<br />
Toronto i 2005 med ein Honours BA i<br />
”<strong>Fred</strong> <strong>og</strong> konfliktløysing”. Det er eit<br />
studium som inneheld politisk vitskap,<br />
filosofi, historie, religion <strong>og</strong> litteratur.<br />
Når vart du medlem i WILPF?<br />
Eg vart medlem i WILPF i september 2005<br />
då eg starta som aspirant i Reaching<br />
Critical Will (RCW).<br />
Kvifor valde du å arbeide med RCW?<br />
Eg valde å arbeide for RCW fordi dette<br />
prosjektet driv med noko av det mest<br />
spennande arbeidet innan atomnedrusting.<br />
Eg arbeidde tidlegare ved Institutt for<br />
forsvar <strong>og</strong> nedrustingsstudiar i Boston, der<br />
eg lærte om nedrusting <strong>og</strong> kontroll av<br />
kjernevåpen. Sjefen min der, Dr. Randy<br />
Forsberg, var leiar av rørsla ”Frysing av<br />
Kjernevåpen” i USA på åttitalet. Eg starta<br />
som aspirant i RCW fordi tanken på å<br />
arbeide med FN, regjeringar <strong>og</strong> mange<br />
ulike NGOar om desse sakene appellerte til<br />
meg. RCW si sentrale rolle i<br />
nedrustingsmiljøa gav meg stor innsikt i<br />
desse tema. Eg møtte menneske som kunne<br />
mykje om dette, <strong>og</strong> lærde spelereglane. At<br />
RCW var ein del av WILPF var veldig<br />
viktig. Det sikra at kvinner vart ein synleg<br />
del av typiske mannsdominerte<br />
tryggleiksspørsmål, <strong>og</strong> førde inn eit<br />
kjønnsperspektiv i sakene.<br />
Kva slags mål har du for arbeidet ditt i<br />
RCW? Har du ein visjon for dette<br />
arbeidet?<br />
Målet for arbeidet mitt i RCW er å skaffe<br />
fram kritiske analyser med høg kvalitet <strong>og</strong><br />
kunne gi informasjon i rett tid til så mange<br />
menneske som m<strong>og</strong>leg i slike saker. Ein<br />
stor del av materialet som RCW samlar <strong>og</strong><br />
skaffar fram er ikkje tilgjengeleg for folk<br />
flest. Eg likar å vere i stand til å utbreie det<br />
fritt <strong>og</strong> gratis til så mange som m<strong>og</strong>leg.<br />
Min visjon er å veve analysane av antimilitarisme,<br />
feminisme <strong>og</strong> sosial rettferd<br />
inn i mitt arbeid for kjernevåpennedrustning.<br />
Mykje av det arbeidet som<br />
blir gjort på nedrustning er kalkulert <strong>og</strong><br />
avgrensa <strong>og</strong> blir ikkje sett inn i den store<br />
samanhengen som gjeld alle menneske på<br />
jorda. Eg ønskjer å vere ein ressurs slik at<br />
så mange menneske som m<strong>og</strong>leg kan få<br />
den informasjonen dei treng for å kunne<br />
arbeide med desse problema på sin måte.<br />
Eg ønskjer å gi denne informasjonen ei<br />
kreativ <strong>og</strong> kritisk innpakking for å hjelpe<br />
til med å inspirere andre sine perspektiv.<br />
Trur du at kjernevåpen kan bli utsletta i di<br />
levetid?<br />
Ja, det trur eg. Dette trur eg ikkje kvar dag,<br />
men det meste av tida trur eg at det må<br />
skje. Den situasjonen vi har no er ikkje til å<br />
halde ut. Enten vil kjernevåpen bli utrydda<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 25
i mi levetid, eller så vil dei kanskje bli<br />
brukte i mi tid, <strong>og</strong> avkorte livet mitt.<br />
I dei nordiske landa har vi få unge<br />
medlemmer i WILPF. Har de det same<br />
problemet i USA?<br />
WILPF har eit nettverk kalla Young<br />
WILPF (www.wilpf.int.ch/Ywilpf). Unge<br />
kvinner i USA har teke initiatv for å få<br />
dette nettverket til å vekse, men eg trur at<br />
WILPF i alle land kjempar for å få tak i<br />
unge medlemmer. Medlemmene må prøve<br />
å nå ut til unge kvinner, engasjere barn,<br />
barnebarn, studentar, unge venner <strong>og</strong><br />
fortelle om arbeidet vårt. WILPF har<br />
mykje å tilby i form av smarte visjonar <strong>og</strong><br />
gode kampanjar, men dei fleste unge blir<br />
tiltrukne av meir synlege grupper. Så<br />
WILPF treng å vere årvaken for å passe på<br />
at argument, demonstasjonar, brev <strong>og</strong><br />
liknande blir så relevante <strong>og</strong> inspirerande<br />
som m<strong>og</strong>leg.<br />
For meg var det ei inspirerande oppleving<br />
å sjå korleis ditt arbeid innanfor RCW blei<br />
verdsatt av delegatane i FN. Kva har vore<br />
den viktigaste årsaka til at de har nådd ut<br />
til politikarane? Kva trur du vi kan lære av<br />
dette?<br />
Nytt fra Sandnesavdelingen<br />
Reaching Critical Will skaffar diplomatar<br />
informasjon <strong>og</strong> verktøy som dei ellers<br />
ikkje ville hatt tilgjenge til, <strong>og</strong> det gjer oss<br />
verdfulle for dei. Delegatar brukar RCW<br />
sine internettsider for å finne standpunkta<br />
til andre land, <strong>og</strong> dei likar <strong>og</strong>så møterapportane<br />
våre. Dei fleste set pris på eit<br />
alternativt perspektiv på sakene. Noko av<br />
det viktigaste når ein arbeider med<br />
diplomatar er å vise respekt, sjølv om ein<br />
ikkje er einig i posisjonane til regjeringane<br />
deira. Du kan kritisere meiningane, men du<br />
må peike på alternativa. Det er betre å<br />
samtale enn å vere påståeleg. RCW fører<br />
mange av desse samtalene igjennom vår<br />
skriving, <strong>og</strong> mange delegatar er glade for å<br />
ha noko anna enn regjeringsdokument å<br />
lese, sjølv om dei ikkje alltid er einige i<br />
våre perspektiv.<br />
Vi nærmar oss WILPF sitt hundreårsjubileum<br />
i 2015. Med slike unge kvinner<br />
som Acheson i organisasjonen kan vi sjå<br />
lyst på dei neste hundre. Men då må vi få<br />
kjernevåpena vekk slik at ikkje dei skal<br />
forkorte både våre liv <strong>og</strong> WILPF sitt.<br />
La oss bruke: www.reachingcriticalwill.org<br />
Sandnesavdeling i <strong>IKFF</strong> er en aktiv <strong>og</strong> arbeidsom avdeling. De er <strong>og</strong>så ganske opptatt av å<br />
dele det som foregår med sine medsøstre i <strong>IKFF</strong> i det ganske land. Denne gangen fikk vi<br />
”være med på” sommermøtet deres.<br />
Et sommermøte som omfattet både kulinariske gleder. diktlesing, allsang, filmframvisning <strong>og</strong><br />
diskusjoner. Filmen som ble vist ”<strong>Fred</strong>skarusellen”,<br />
førte til meningsutvekslinger. Det var Anne Kjersti Bjørns film omfredsarbeidet innenlands<br />
<strong>og</strong> utenlands.<br />
Sandnes avdelingen er som vi har hørt før flinke til inkludere sine ”nye landsmenn”. Det<br />
resulterte denne gangen i en konklusjon som gikk ut på at man skal prøve å arrangere et<br />
flerkulturelt møte til høsten om hva denne filmen gir (<strong>og</strong> ikke gir). De ser for seg at det som<br />
kommer fram på dette møtet kan resultere i et undervisningsopplegg som kan lære gamle,<br />
unge <strong>og</strong> nye medlemmer om det fredsarbeidet som pågår (<strong>og</strong> har foregått lenge). Kanskje kan<br />
det bli til et undervisningsopplegg som kan prøves ut i skolen.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 26
Intervju med<br />
kunstneren <strong>og</strong> fredsaktivisten May Britt Kjeserud<br />
Av Lillian Angelo<br />
I sommer kom jeg helt tilfeldig i kontakt med kunstneren May-Britt Kjeserud.<br />
Hennes bilder fanget min oppmerksomhet, spennende bilder med klare fine<br />
farger <strong>og</strong> motiver, <strong>og</strong>så fredsmotiver. Og det viste seg at denne kunstneren var<br />
engasjert i mange ting. Hun driver stiftelsen ”Barna Våre” hvor 10 % av<br />
overskuddet går til forskjellige øremerkede prosjekter for barn. Hun holder<br />
malekurs, skriver bok, holder fordrag <strong>og</strong> er i det hele tatt svært så opptatt av<br />
den verden vi lever i <strong>og</strong> med å gi sitt bidrag til fred <strong>og</strong> formidle glede til livet <strong>og</strong><br />
den jorden som vi lever på.<br />
Hun ble <strong>og</strong>så etter hvert svært så<br />
engasjert i <strong>IKFF</strong>/WILPF <strong>og</strong> ønsket å<br />
bidra for å styrke vår organisasjon<br />
<strong>og</strong> gi bidrag til vårt 100 års-jubileum<br />
i år 2015. Etter en lengre samtale<br />
hvor jeg prøvde å fortelle henne om<br />
alle de aktive kvinnene <strong>og</strong> temaene<br />
som har stått sentralt i vår<br />
organisasjon, dro hun hjem for å<br />
male. Resultatet ble et nydelig bilde<br />
som symboliserer den kraft <strong>og</strong> styrke<br />
som ligger i kvinnens fredsarbeide.<br />
Hun ønsket at dette <strong>og</strong> kommende<br />
bilder vil bli et bidrag til å styrke vår<br />
organisasjon <strong>og</strong> vårt videre<br />
engasjement.<br />
May-Britt, i det første møte med deg<br />
opplevde jeg en svært samfunnsengasjert<br />
person, <strong>og</strong>så opptatt av fredsarbeid. Kan<br />
du si litt om dette?<br />
<strong>Fred</strong> er en tilstand alle må kjempe for, i seg<br />
selv <strong>og</strong> i sine omgivelser. Og hadde<br />
menneskets kamp handlet om å skape sin<br />
egen indre fred ...hadde vår verdens fred<br />
fått større plass. Da det indre speiler det<br />
ytre <strong>og</strong> det ytre er en speilning av det<br />
indre. <strong>Fred</strong>elige stemninger skapes under<br />
tillit <strong>og</strong> respekt, visdom <strong>og</strong> innsikt,<br />
kunnskap <strong>og</strong> inspirasjon, forståelse <strong>og</strong><br />
tilgivelse, kjærlighet <strong>og</strong> empati. Med dette<br />
Bilde: May- Britt Kjeserud<br />
mener jeg at alle har blitt berørt av noe/<br />
noen... i en form som kan virke skadelig,<br />
vond, sviktende, støtende, opphissende,<br />
sårende etc. Vi mennesker er<br />
stemningsorienterte <strong>og</strong> blåkopier av det vi<br />
er i, vi er det vi tenker <strong>og</strong> føler vi er,<br />
rollene våre er skapt av omgivelsene <strong>og</strong><br />
behovene, skjebnen, drømmene, i håpet <strong>og</strong><br />
troen.<br />
Er vi skadet, såret - under de rollene vi<br />
fødes inn i, igjennom familie, omgivelser<br />
<strong>og</strong> samfunn er det menneskets natur <strong>og</strong><br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 27
eagere negativt, destruktivt, hevngjerrig,<br />
truende, kontrollerende <strong>og</strong> aggressivt. Det<br />
virker som mennesket tar avstand fra sin<br />
smerte ved å påføre andre den.<br />
Da mennesket, følelsene <strong>og</strong> reaksjonsmetodene<br />
interesserer meg veldig, i<br />
forhold til kriser <strong>og</strong> krigssituasjoner er det<br />
naturlig for meg å engasjere meg i all form<br />
for fred...<br />
Du har laget et maleri til vår organisasjon<br />
<strong>og</strong> som <strong>og</strong>så blir et økonomisk bidrag til<br />
vårt 100 års jubileum i år 2015. Hvorfor<br />
ønsker du å støtte <strong>IKFF</strong>?<br />
Da jeg fikk høre om Internasjonal<br />
kvinneliga for <strong>Fred</strong> <strong>og</strong> <strong>frihet</strong><br />
(<strong>IKFF</strong>/WILPF) i sommer <strong>og</strong> om deres<br />
engasjement, ble jeg stolt av disse<br />
kvinnene. Tenke seg til hvilken status<br />
kvinner hadde så tidlig på<br />
nittenhundretallet. Og hvor tøffe, kloke,<br />
sterke de må ha vært, under første<br />
verdenskrig, da de startet Women’s<br />
International League for Peace and<br />
Freedom (WILPF) i en mannsstyrt verden,<br />
Yes, - det er jentene sine tenkte jeg, <strong>og</strong><br />
ville derfor gjerne bidra med et maleri jeg<br />
har kalt ”Empowerment”.<br />
Det nydelige <strong>og</strong> spennende maleriet som<br />
du har laget blir gjengitt på forsiden av<br />
(tidskriftet) fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong>. Kan du si litt om<br />
hva du ønsket å formidle i dette bildet?<br />
Bildet er en hyllest til kvinnenes styrke <strong>og</strong><br />
evne til å bære livets utfordringer <strong>og</strong> til å<br />
være en styrke selv med alt det vonde som<br />
skjer i livet <strong>og</strong> gjennom de barn de føder.<br />
Kvinnens kraft <strong>og</strong> følelser blir styrt av å<br />
forbedre verden <strong>og</strong> av alle de barna som vil<br />
komme gjennom henne. Hun er bærer av<br />
moder jord <strong>og</strong> livet. Bildet er en sk<strong>og</strong> full<br />
av fred <strong>og</strong> håp, med mennesker fulle av<br />
sanser <strong>og</strong> følelser. Som danser med<br />
skjønnheten i naturen, danser de freden inn<br />
i oss mon tro?...<br />
De strekker armene sammen mot<br />
himmelen <strong>og</strong> framtiden, duen symboliserer<br />
selve håpet <strong>og</strong> freden i verden.<br />
Bildet skal være til undring <strong>og</strong> styrke for<br />
kvinner som jobber for fred, uansett hvor<br />
<strong>og</strong> på hvilken måte kvinnene jobber for<br />
fred…<br />
Hvilken funksjon har kunsten i ditt<br />
samfunnsengasjement?<br />
Kunst har en enorm betydning for mitt<br />
samfunnsengasjement. Bildet<br />
kommuniserer med menneskets følelser.<br />
Malerier påvirker oss. Jeg maler<br />
skjønnheten <strong>og</strong> følelsene, - drømmene <strong>og</strong><br />
fantasiens riker, fordi verden er for<br />
voldelig <strong>og</strong> empatiløs. Det <strong>og</strong> få lov å<br />
kommunisere på lerret til publikum, er en<br />
stor mulighet til å inspirere andre, påvirke<br />
andres perspektiv, deres fokus,- fra krig,<br />
vold <strong>og</strong> tortur, - til lys <strong>og</strong> verdensfred,<br />
kjærlighet <strong>og</strong> samhold.<br />
Foto : May-Britt Kjeserud i kreativ utfoldelse<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 28
Hva er dine forbilder, hvem har motivert<br />
deg i ditt arbeide?<br />
Min far <strong>og</strong> mor har inspirert meg til<br />
kreativitet <strong>og</strong> samfunnsengasjement, begge<br />
opplevde andre verdenskrig <strong>og</strong> var meget<br />
preget av det, skadet vil jeg si <strong>og</strong> hjertet<br />
deres hadde sett veldig mye vondt <strong>og</strong><br />
særlig da med barna som ble sendt til<br />
gasskamrene. Barn de voktet over,<br />
jødebarna.<br />
Min mor har betydd enormt for min empati<br />
med andre menneskers lidelser, hun var et<br />
menneske som strålte av varme <strong>og</strong><br />
medfølelse. Hennes engasjement under<br />
krigen var formidabelt. De var en del av<br />
motstandsbevegelse, de smuglet jøder over<br />
grensen til Sverige, skjulte aviser. I det<br />
hele tatt hun ofret hun seg for de som led.<br />
Uten tanke på seg selv, <strong>og</strong> hun var full av<br />
godhet. Hun gjorde det hun kunne fordi<br />
hun ikke var redd <strong>og</strong> fordi hun var oppdratt<br />
til å vise sympati for andres skjebner.<br />
Hennes liv har gjort sterkt inntrykk på meg<br />
som person <strong>og</strong> mye av mitt arbeide er<br />
basert på hennes tanker om fred på jord.<br />
Min far lærte meg om sansene naturens<br />
skjønnhet, det indre språk <strong>og</strong> den andre<br />
verden, tankens kraft.<br />
Krig skader i generasjoner <strong>og</strong> smerten i<br />
hjertet arves, derifra ordet arvesynden.<br />
Smerten vandrer fra generasjon til<br />
generasjon <strong>og</strong> vi kan stoppe det ved<br />
selvinnsikt. Begge mine foreldre var<br />
motstandsfolk <strong>og</strong> de fikk sin straff av<br />
fienden <strong>og</strong> ble skadet.<br />
Han kjempet med krigsminner <strong>og</strong> led<br />
kroppslig <strong>og</strong> psykisk <strong>og</strong> jeg led med han<br />
<strong>og</strong> elsket hans verdensfilosofi, gleden over<br />
livet, over rosene <strong>og</strong> sommerfuglene,<br />
sangene <strong>og</strong> det vakre. Han viste meg dette<br />
til tross for smerten han led av. Han ga<br />
meg malerutstyr <strong>og</strong> inspirasjon til det<br />
positive, fokusere på det i livet <strong>og</strong> det<br />
positive selv i smerten.<br />
<strong>Fred</strong>sbilde til salgs<br />
Dette flotte bilde av kunstneren May-Britt<br />
Kjeserud kan du få kjøpt av <strong>IKFF</strong> for Kr. 1500,-<br />
inkludert ramme, solgt som serigrafier, signert <strong>og</strong><br />
nummerert i begrenset antall. Bildet størrelse med<br />
ramme i sølv er 40 x 50 cm.<br />
Porto på kr. 230 kommer i tillegg. Inntektene går i<br />
sin helhet til vår organisasjon. Bli med å bidra<br />
økonomisk <strong>og</strong> få et nydelig fredsbilde malt til ære<br />
for de mange fredskvinnene opp gjennom tidene.<br />
Bestillingen kan rettes på email til ikff@ikff.no<br />
eller gjennom tlf. 93089644. Bildet er gjengitt på<br />
forsiden av dette tidsskriftet.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 29
Forberedende konferanse om ikkespredningsavtalen om atomvåpen<br />
Av Ursula Gelis<br />
Maskulinitet <strong>og</strong> ’styrke’: Uten at man emansiperer seg fra tradisjonelle konsepter vil det ikke<br />
bli en verden uten atomvåpen. - Tanker knyttet til den forberedende konferanse om<br />
ikkespredningsavtalen om atomvåpen (NPT Review 2010) i New York City, mai <strong>2009</strong>.<br />
“Det fryktelige med vår atomære elendighet består faktisk i det at det ikke - eller knapt - blir<br />
forstått som elendighet.” Günther Anders, Den apokalyptiske blindhets røtter.<br />
På tross av pompøsiteten til New Yorks<br />
skyline som vil uttrykke den menneskelige<br />
konstruksjonsevnes triumf, <strong>og</strong> rett <strong>og</strong> slett<br />
tilbedelse av den menneskelige<br />
teknol<strong>og</strong>iforståelse, er referansen til den<br />
organiske form d<strong>og</strong> <strong>og</strong>så å finne der.<br />
Som for eksempel foran FN-bygningen.<br />
Der står Barbara Hepworths ’enkel form’.<br />
I et intervju i 1965 forteller kunstneren om<br />
sin oppfatning av skulptur. ”For meg er en<br />
grunnleggende hensikt med skulptur å<br />
uttrykke menneskets viktighet <strong>og</strong> dets<br />
grunnleggende enhet med naturen.”Da<br />
hennes skulptur ble plassert på sitt<br />
nåværende sted i 1964 var de Forente<br />
Nasjoner en annen organisasjon enn i dag.<br />
I dag snakker man overalt om den<br />
nødvendige FN reformen. WILPF er med i<br />
denne diskusjonen.<br />
I anbefalingene (2005) fra den tidligere FN<br />
generalsekretær Kofi Annan står i ’Cluster<br />
II’, fred <strong>og</strong> sikkerhet, ’<strong>frihet</strong> fra frykt’, at<br />
det handler om å skape et rettferdig<br />
kollektivt sikkerhetssystem som kan<br />
reagere på de ulike trusler. Det gjelder å<br />
forhindre terrorisme med katastrofale<br />
følger. Likeså viktig er oppdemningen av<br />
utbredelsen av atomvåpen, kjemiske <strong>og</strong><br />
biol<strong>og</strong>iske våpen. På dette viset skal<br />
’<strong>frihet</strong>en fra frykt’ gjelde som en garant for<br />
menneskerettigheter. Jeg må få lov til å<br />
gjenta mitt sitat her i begynnelsen, “det<br />
fryktelige med vår atomære elendighet<br />
består faktisk i det at det ikke - eller knapt<br />
- blir forstått som elendighet.” Angst <strong>og</strong><br />
frykt var for øvrig ikke å spore mens<br />
konferansen foregikk. Det passet seg vel<br />
ikke! Jeg våger å påstå at de fleste<br />
mennesker ikke tenker på den faren som<br />
Title: ’Enkel form’ (1961-62) av Barbara<br />
Hepworth. Foto: Ursula Gelis, mai <strong>2009</strong>.<br />
permanent henger over hodene våre, at<br />
planeten til en hver tid kan ødelegges. Da<br />
flertallet av jordas innbyggere til daglig er<br />
opptatt med å overleve, kan slike<br />
overlegninger ikke få mye plass. Derfor er<br />
det så bekvemt med så manges fattigdom,<br />
fordi den lar det ikke bli tid til overs til<br />
gjennomtenkning av globale trusler. Ville<br />
man for eksempel følge forslagene til<br />
Jeffrey Sachs, i stedet for å kaste bort<br />
pengene på ”krigsleketøy”, ville vår verden<br />
være en sikrere verden. WILPFs kampanje:<br />
’du får hva du betaler for’, tar det tema opp<br />
at det er vanvittig å bruke latterlige<br />
pengesummer til å utvikle <strong>og</strong> kjøpe nye<br />
våpensystemer. Penger blir dermed<br />
unndratt meningsfulle utviklingsprosjekter.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 30
Tilbake til Barbara Hepworths ’enkel<br />
form’. Hvorfor står den foran FNbygningen?<br />
Dag Hammarskjöld (1905-61),<br />
FNs andre generalsekretær, var en<br />
lidenskapelig samler av Hepworths<br />
arbeider. ’Enkel form’ er et arbeidsoppdrag<br />
som ble gitt etter flystyrten som<br />
Hammarskjöld omkom i. Dette er den gode<br />
grunnen til at skulpturen står nettopp her<br />
fremdeles – <strong>og</strong> byr seg fram til glede for<br />
oss. Hvis vi tenker på Hammarskjölds ord i<br />
den forbindelse, nemlig at<br />
”verdenssamfunnet skal leve i fred, med<br />
rettferdigheten som prinsipp”, så gir<br />
skulpturen et stort spillerom for tolkninger.<br />
Jeg tolker ’enkel form’ som et sansbart<br />
bilde på de Forente Nasjoner. Stein er et<br />
hardt <strong>og</strong> bestandig materiale. FN er den<br />
eneste form, vårt globale forum, som vi har<br />
til rådighet når vi skal reagere på de<br />
verdensvide utfordringer i<br />
”verdenssamfunnet”. Den harde steinen lar<br />
seg oppmyke <strong>og</strong> forandre. Mulighetens<br />
vindu (”window of opportunity”), sirkelen,<br />
som bryter steinens strenge form, er et tegn<br />
på fornyelse. Luft <strong>og</strong> lys tar spenningen ut<br />
av monolitten.<br />
Mennesker har opprettet kultsteder med<br />
stein så lenge de har hugget i stein – fra<br />
tidenes morgen. Den oppreiste stein gjelder<br />
som reminisens av minne fra gudene. I vår<br />
så ’gudsforlatte’ verden hvor etiske<br />
konsepter <strong>og</strong> solidaritet først må læres på<br />
nytt, virker steinen som en invitasjon til<br />
beskjedenhet <strong>og</strong> anerkjennelse av at vi<br />
fremdeles alltid er utlevert til naturen, selv<br />
om vi alle har deltatt i forsøket på å<br />
fremmedgjøre naturen <strong>og</strong> i tillegg er i ferd<br />
med å ødelegge den totalt. For Hepworth<br />
var et liv i strid med naturen noe unaturlig<br />
<strong>og</strong> falskt. Hennes ’enkel form’ er uttrykk<br />
for samspill mellom lys, rom <strong>og</strong> natur. På<br />
mitt foto holder morgenlyset tak i<br />
skulpturen. Denne sirkelen er et metaforisk<br />
tegn på forandring som har to faktorer som<br />
kjennetegn: Den nødvendige styrking av<br />
FN <strong>og</strong> bred deltagelse fra det sivile<br />
samfunn.<br />
Langs denne veien er det meget viktig at<br />
flere kompetente kvinner innenfor FN blir<br />
aktive <strong>og</strong> at kvinnelige aktivister innenfor<br />
NGO-landskapet blir akseptert som<br />
likeberettigede. Den som ikke vil lytte til<br />
kvinnene tilhører den evige gårsdag.<br />
At vi kvinner ennå har en lang vei foran<br />
oss ble klart for meg på en drastisk måte,<br />
da jeg i mai <strong>2009</strong> deltok i den forberedende<br />
konferansen for Ikkespredningsavtalen<br />
for atomvåpen. Kvinner blir<br />
fremdeles stadig marginalisert. Man hører<br />
ikke på dem med den samme oppmerksomhet<br />
<strong>og</strong> tålmodighet som tilfellet er med<br />
de mer høyrøstede mannlige kolleger.<br />
Også i noen av NGO-møtene hadde jeg<br />
inntrykk at når det handlet om våpen <strong>og</strong><br />
strategier holdt herrene seg for mer<br />
kompetente. Den kvinne som ikke kan<br />
skaffe seg gehør på en lydsterk måte blir<br />
lett trengt opp i et hjørne. Krigen eller <strong>og</strong>så<br />
hvordan man unngår den, synes herrene<br />
fremdeles å betrakte som sitt anliggende.<br />
Men i denne forbindelse var Lysistrata<br />
langt forut for dem, da hun engasjerte seg<br />
aktivt for freden. Den heroiske<br />
kvinnefiguren til Aristophanes kommer på<br />
den geniale ideen å nekte grekerne seksuell<br />
tilfredsstillelse så lenge de ikke klarer å få<br />
slutt på den Peloponnesiske krigen. En<br />
utfordrende fornærmelse for<br />
patriarkatet…To <strong>og</strong> et halvt tusen år senere<br />
(2006) fastslår ’Blix-kommisjonen’ at:<br />
”Spesielt har kvinneorganisasjoner ofte spilt en<br />
vital rolle – fra det 19. århundres fredskonferanser i<br />
Haag opp til i dag. Kvinners rolle i å opprettholde<br />
<strong>og</strong> kjempe fram fred <strong>og</strong> sikkerhet ble anerkjent av<br />
Sikkerhetsrådsresolusjon 1325 (2000). Kvinner har<br />
med rette iakttatt at politikk som gjelder<br />
opprustning <strong>og</strong> bruk av våpenmakt ofte er blitt<br />
influert av villedende ideer om maskulinitet <strong>og</strong><br />
styrke. En forståelse av <strong>og</strong> løsrivelse fra dette<br />
tradisjonelle perspektivet kan hjelpe til at noen<br />
hindre på veien mot nedrustning <strong>og</strong> ikkespredning<br />
blir fjernet.”<br />
Anbefalingene fra vårt australske WILPF<br />
medlem, Felicity Hill, New York-<br />
kontorets forhenværende leder <strong>og</strong><br />
initiativtaler til websiden ‘reaching critical<br />
will’ (å oppnå en tilstrekkelig vilje), lot det<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 31
tilflyte Blix-kommisjonen at det gjelder å<br />
bringe inn et kjønnsperspektiv i<br />
nedrustningsdebatten.<br />
“Sosiale <strong>og</strong> kulturelle strukturer verdsetter <strong>og</strong><br />
oppmuntrer til visse roller <strong>og</strong> adferdsmønstre<br />
uttrykt som maskulinitet <strong>og</strong> femininitet. Dette er det<br />
som menes med kjønn – det handler ikke om sex<br />
eller om menn <strong>og</strong> kvinner, det er sosialt konstruerte<br />
roller <strong>og</strong> adferdsmønstre som får merkelappen<br />
maskulin eller feminin som kan bli, <strong>og</strong> skulle bli,<br />
revet ned. Krig er imidlertid en ”kjønnet” aktivitet.”<br />
Felicity Hill.<br />
Det mannlig dominerte verdensteater har<br />
ikke respekt for FN. På tross av det er årets<br />
forberedende konferanse til Reviewkonferansen<br />
for Ikkespredningsavtalen om<br />
atomvåpen i mai 2010 å betrakte som en<br />
suksess. Med avgangen til krigshisseren<br />
Bush har det flyttet inn ny beredskap for<br />
dial<strong>og</strong> i Det hvite hus med president<br />
Obama. Tilnærmingen til annerledes<br />
politisk tenkende er blitt mer sannsynlig.<br />
Framholdelsen av en verden uten<br />
atomvåpen er siden president Obamas tale<br />
i Praha blitt et sentralt tema i den<br />
internasjonale politikken. Den som likevel<br />
kan lese mellom linjene, forstår at man er<br />
parat til å redusere våpenarsenalene, men<br />
ser likeså klart at atomvåpen skal bestå i<br />
fortsettelsen som et effektivt arsenal for å<br />
holde en potensiell fiende i sjakk. Så lenge<br />
andre stater har dem så vil heller ikke USA<br />
gi avkall på atomvåpen. Det er riktig at det<br />
i dag finnes færre atomvåpen enn for 20 år<br />
siden. Av de ca 65 000 som fantes på den<br />
kalde krigens høydepunkt, er rundt 40 000<br />
utrangerte. Allikevel er tanken på å<br />
beholde atomarsenaler levende. Og dermed<br />
snakker vi om en tid som når langt inn i det<br />
21. århundre. (Se: Douglas Roche. “The<br />
Leaders must be led”, In: Manpreet Sethi<br />
(ed.). Towards a nuclear weapon free<br />
world. New Delhi <strong>2009</strong>). Samtidig arbeider<br />
man med å modernisere atomvåpen.<br />
President Obama holdt, da han snakket om<br />
en atomvåpenfri verden, bakdøra åpen for<br />
den mulighet at dette i hans levetid kanskje<br />
ikke er et realistisk perspektiv.<br />
Men akkurat om dette handler det. Uten en<br />
null-løsning er vi alle i fortsettelsen<br />
umyndiggjort fordi det kan bestemmes<br />
over våre liv <strong>og</strong> vår død med et<br />
knappetrykk til enhver tid. Dette er ikke<br />
stedet å diskutere om vi allerede har<br />
overgitt ansvaret for vår planets framtid til<br />
datamskinenes verden. Trusselbildets<br />
tyngde blir jo i det såkalte alvorlige tilfelle<br />
avgjort med en datamaskin. Günther<br />
Anders har rett når han sier at vi<br />
mennesker har skapt oss en verden, hvor vi<br />
framstiller ting som vi ikke lenger kan<br />
forestille oss, <strong>og</strong> derfor heller ikke lenger<br />
kan beherske. Den tekniske oppbygningen<br />
av en atombombe er vel forståelig for oss<br />
som lever i dag, mens dens<br />
ødeleggelseskraft bare er en nærværende<br />
realitet hos dem som opplevde de to<br />
bombetoktene over Japan. Dette sier Kido<br />
Sueichi på konferansen: “I Japan er det om<br />
lag 240000 overlevende atombombeofre<br />
(…). A-bomber er djevelens våpen, <strong>og</strong> det<br />
ligger i deres vesen at de bare er ment for<br />
total ødeleggelse. De tillater ikke<br />
mennesker å dø eller leve som mennesker.<br />
Mennesker kan ikke eksistere sammen med<br />
dem. (…) ”Ikke flere Hibakusha” (abombeoverlevende)<br />
er den appellen vi<br />
sender ut fra våre hjerters dyp, basert på<br />
vår livslange erfaring.”<br />
Min tilstedeværelse ved<br />
forberedelseskonferansen (Prepcom)<br />
begrenset seg til den første uken fordi jeg<br />
hovedsakelig ville konsentrere meg om<br />
bidragene fra det sivile samfunn. Omfanget<br />
av konstruktive bidrag fra det sivile<br />
samfunn kan man få oversikt over ved å se<br />
på den etterspurte WILPF-websiden:<br />
www.reachingcriticalwil.org , som akkurat<br />
har feiret sitt tiårsjubileum.<br />
Forberedelseskonferansen i mai <strong>2009</strong> var<br />
en sondering av den nye situasjonen. Etter<br />
det såkalte ’blokadens tiår’ i<br />
regjeringstiden til den andre Bush, har det<br />
vært lettelse å spore overalt. På tross av det<br />
var det ingen stor overraskelse at<br />
deltakerne ikke kunne bli enige om<br />
substansielle anbefalinger til Reviewkonferansen<br />
i 2010. Interessant var<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 32
absolutt det første forslag til anbefalinger<br />
som kom den 11.mai. Det som hadde mest<br />
tyngde i dette bidraget var forslaget om å<br />
framskynde nedrustningsagendaen <strong>og</strong><br />
viktigheten av en atomvåpenkonvensjon.<br />
To dager senere ble det lagt fram et<br />
revidert sett av anbefalinger som i sterk<br />
grad svekket avsnittet om nedrustning <strong>og</strong><br />
deltakelse fra det sivile samfunn.<br />
Muligheten til å oppnå konsensus om de<br />
anbefalingene man var kommet fram til,<br />
glapp på grunn av tidspress. Det betyr at<br />
man igjen må begynne med blanke ark når<br />
det gjelder Reviewkonferansen neste år.<br />
Innen den tid vil det nok skje mye. Nå i<br />
september vil president Obama lede et<br />
møte i Sikkerhetsrådet om<br />
atomnedrustning <strong>og</strong> mye annet vil følge<br />
etter. De viktigste er sikkert den<br />
kommende amerikanske ’Nuclear Posture<br />
Review’, rammeverket om rollen til<br />
Landsmøtet <strong>2009</strong><br />
atomvåpen i framtidige strategier, som<br />
kommer i desember <strong>2009</strong>.<br />
Mens vi venter på dette, bør hver norsk<br />
husholdning få en gave fra Regjeringen.<br />
Og det er Morten Bremer Mærlis bok:<br />
Atomvåpen. Det du ikke vet, det du ikke vil<br />
vite, som kom i år.<br />
“We stand on the threshold of the<br />
construction of a viable plan for a nuclear<br />
weapons-free-world, resulting from the<br />
active co-operation of knowledgeable<br />
leaders of civil society working with those<br />
politicians and officials of likeminded<br />
governments who truly want to move<br />
forward. The day will arrive when either<br />
nuclear weapons abolition takes effect or<br />
the world will be devastated by a nuclear<br />
attack. One or the other will happen. No<br />
person, informed on the gravity of the<br />
situation can deny it.” Douglas Roche.<br />
Beyond Hiroshima. Ottawa 2005.<br />
Landsmøtet 25-26 april <strong>2009</strong> ble holdt i Storgaten 11, der <strong>IKFF</strong> <strong>og</strong>så har sitt kontor.Lørdag<br />
var avsatt til faglige diskusjoner i plenum <strong>og</strong> arbeidsgrupper. Landsleder Dagmar Karin<br />
Sørbøe innledet med en oversikt over den internasjonale situasjon, med vekt på de ulike<br />
perspektivene som legges til grunn av politikerne i Europa <strong>og</strong> USA. Så gikk møtet nærmere<br />
inn på spesielle tema:<br />
• ”Utfordre militarismen”, innleder Ingunn Norderval.<br />
• ”Styrke FN”, innleder: Ingrid Eide.<br />
• ”Investere i fred”, innleder: Margrethe Tingstad.<br />
• ”Bygg organisasjonen”, innleder: Lillian Angelo.<br />
Innledningene ble diskutert i arbeidsgrupper etter lunsj, <strong>og</strong> konklusjonene overlatt til<br />
pr<strong>og</strong>ramkomiteen som skulle lage forslag til nytt arbeidspr<strong>og</strong>ram.<br />
Landsmøtemiddagen ble holdt hjemme hos Edel Havin Beukes.<br />
Søndag<br />
1. Landsstyrets årsmelding april 2008- april <strong>2009</strong> godkjent<br />
2. Landsstyrets regnskap 2008 ble godkjent.<br />
3. Avdelingenes årsmeldinger <strong>og</strong> regnskap, ble lagt fram til orientering.<br />
4. Innkomne forslag:<br />
Fra Sandnes <strong>IKFF</strong>:<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 33
Endring av § 3 i <strong>IKFF</strong>s lover fra :<br />
”Enhver kvinne som er enig i <strong>IKFF</strong>s formål kan bli medlem. Ungdom under 18 år <strong>og</strong> menn<br />
kan være støttemedlemmer.” til:<br />
”Enhver som er enig i <strong>IKFF</strong>s formål kan bli medlem”.Landsmøtet diskuterte forslaget. Det var<br />
ulike oppfatninger, men ingen votering. Enstemmig vedtak: Landsstyret bes om å undersøke<br />
situasjonen i andre <strong>IKFF</strong>-seksjoner, <strong>og</strong> dessuten avklare med Likestillings- <strong>og</strong><br />
diskrimineringsombudet om dagens vedtekter er i tråd med Likestillingsloven.<br />
<strong>IKFF</strong>s arbeidspr<strong>og</strong>ram 2008-09.<br />
Landsstyret fikk fullmakt til å utforme pr<strong>og</strong>rammet på grunnlag av diskusjoner <strong>og</strong><br />
konklusjoner dagen før.<br />
6. Uttalelser <strong>og</strong> hilsener fra landsmøtet<br />
a) Uttalelser om :<br />
• Norge <strong>og</strong> FN<br />
• Uranvåpen <strong>og</strong> norsk politikk<br />
• FN-resolusjoner 1325 <strong>og</strong> 1820<br />
• Kvinner <strong>og</strong> verneplikt<br />
• Norsk våpenhandel<br />
• Stemmerettsjubileet 2013<br />
• Nobels fredspris <strong>og</strong> Nobelkomiteen<br />
• Gjennomføring av resolusjon 1325 <strong>og</strong> 1820.<br />
Landsmøtet vedtok <strong>og</strong>så å lage uttalelser om Norges deltakelse i forhandlinger om<br />
nedrustning av masseødeleggelsesvåpen, om NATOs 60-årsmarkering, <strong>og</strong> om FNs rolle mht<br />
vann/miljøvern/klimaspørsmål. Disse temaene blir ferdigbehandlet av landsstyret etter hvert.<br />
b) Hilsener<br />
Landsmøtet sendte hilsener til Gry Larsen, nyutnevnt statssekretær i Ute<strong>nr</strong>iksdepartementet,<br />
<strong>og</strong> til WILPF Sri Lanka med sympatierklæring i samband med den blodige avslutningen av<br />
borgerkrigen <strong>og</strong> spørsmål om <strong>IKFF</strong>s eventuelle engasjement i forhold til norske myndigheter.<br />
7. Valg<br />
<strong>IKFF</strong>’s landsstyre <strong>2009</strong>-2010.<br />
Leder Dagmar Karin Sørbøe Oslo/Akershus <strong>2009</strong>- 2011 gjenvalg<br />
Nestleder Marit Sørvald Oslo/Akershus 2008- 2010 ikke på valg<br />
Styremedlemmer: Berit Oldeide R<strong>og</strong>aland <strong>2009</strong>- 2011 gjenvalg<br />
Eli Hammer Eide Hedmark/Oppland 2008- 2010 ikke på valg<br />
Marthe Helgesen Oslo/Akershus 2008- 2010 ikke på valg<br />
Ingegerd Lorange Oslo/Akershus 2008- 2010 ikke på valg<br />
Ursula Gelis Oslo/Akershus <strong>2009</strong>- 2011 gjenvalg<br />
Varamedlemmer: Elin Christiansen Oslo/ Akershus <strong>2009</strong>- 2010 gjenvalg<br />
Kari Foldøy R<strong>og</strong>aland <strong>2009</strong>- 2010 gjenvalg<br />
Hermien Prestbakmo Nord-Norge <strong>2009</strong>- 2010 gjenvalg<br />
Margrethe Tingstad Hedmark/Oppland <strong>2009</strong>- 2010 gjenvalg<br />
Eva Fidjestøl Oslo/Akershus <strong>2009</strong>- 2010 gjenvalg<br />
Inger Middelthon Stavanger <strong>2009</strong>- 2010 nyvalgt<br />
Revisor Gry Hovland gjenvalg<br />
<strong>Fred</strong> <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> Lillian Angelo – ansvarlig redaktør ikke på valg<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 34
Valgkomite Edel Havin Beukes (Akershus), Gro Eriksen (Sandnes), Karin Aanes<br />
(Oslo) (gjenvalg)<br />
Internasjonale styremedlemmer (IB) 2007-2010<br />
Fast: Lillian Angelo 2008-2010<br />
1.vara Dagmar Karin Sørbøe 2007-2010 (leder <strong>IKFF</strong>)<br />
2.vara Edel Havin Beukes 2007-2010<br />
Andre saker på landsmøtet:<br />
<strong>IKFF</strong>s prosjekt i Colombia. Prosjektkoordinator Monica Bothner hadde nylig besøkt<br />
prosjektet i Colombia <strong>og</strong> ga en kort orientering om virksomheten, med illustrasjoner i power<br />
point.<br />
Avslutning:<br />
Landsleder Dagmar Sørbøe takket deltakerne for møtet <strong>og</strong> ønsket vel hjem. Sted <strong>og</strong> dato for<br />
landsmøtet 2010 er ikke satt, men mange ønsker seg til Bergen.<br />
World Water Forum – Internasjonal vannkonferanse i Istanbul<br />
Av Edel Havin Beukes<br />
Hva er Norges vannpolitikk?<br />
World Water Forum er ikke et FN-organ, men det største vanntreffet internasjonalt. Det<br />
holdes hvert tredje år <strong>og</strong> er arrangert av World Water Council, basert i Frankrike. De store<br />
vannselskapene Veola <strong>og</strong> Suez er tungt representert, sammen med store damutbyggingsselskaper,<br />
internasjonale finansinstitusjoner <strong>og</strong> van<strong>nr</strong>elaterte firmaer.<br />
Tyrkia var vert for det 5. World Water<br />
Forum som ble holdt i Istanbul i tiden 16-<br />
22 mars <strong>2009</strong>. Vertslandet spiller en<br />
nøkkelrolle i vannforsyningen i MidtØsten<br />
<strong>og</strong> har kontroll over de viktigste<br />
vannkildene til elvene Eufrat <strong>og</strong> Tigris,<br />
samt foretar en omfattende damutbygging<br />
av disse. Det er stor motstand i<br />
befolkningen mot damutbygningene.<br />
To sentrale medlemmer av ” International<br />
Rivers” ble arrestert <strong>og</strong> deportert fordi de<br />
holdt opp et banner under<br />
åpningsseremonien der det sto: ” NO<br />
RISKY DAMS”. Utenfor<br />
konferansesenteret brukte store<br />
politistyrker vannkanoner, tåregass <strong>og</strong><br />
køller mot fredelige demonstranter, de<br />
fleste tyrkiske som ropte vann for liv <strong>og</strong><br />
ikke for profitt.<br />
World Water Forum arrangerte fagmøter,<br />
paneler, hadde utstillinger <strong>og</strong> avga<br />
minister-uttalelser. Et alternativt<br />
internasjonalt nettverk kalt ”Global water<br />
justice movement” møttes <strong>og</strong>så i Istanbul.<br />
Nettverket omfattet sivile organisasjoner,<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 35
grasrotgrupper <strong>og</strong> vann-aktivister fra 67<br />
land. Den 19. mars arrangerte nettverket et<br />
People’s Water ForUM.<br />
Den nåværende presidenten for FN’s<br />
generalforsamling, Miguel D’Escoto<br />
Brockmann, hadde ønsket å gi en uttalelse<br />
til World Water Forum. Dette ble avvist.<br />
Uttalelsen ble offentliggjort på en<br />
pressekonferanse på People’s Water Forum<br />
i Istanbul under markeringen av Verdens<br />
Vanndag, <strong>og</strong> lest opp av kanadiske Maude<br />
Barlow som er hans rådgiver på<br />
vannspørsmål.<br />
Brockmann var bekymret over at private<br />
vannselskaper har stor innflytelse over<br />
politikken til World Water Forum.<br />
Presidenten <strong>og</strong> visepresidenten av World<br />
Water Council er dypt involvert i privat,<br />
profittbasert vannforsyning.<br />
Han kritiserte World Water Forum for å<br />
støtte privatisering <strong>og</strong> behandle vann som<br />
en handelsvare. Han ville ha forhandlinger<br />
<strong>og</strong> avgjørelser i en FN-ramme, <strong>og</strong> støttet<br />
retten til vann som en menneskerettighet.<br />
I Ministererklæringen fra World Water<br />
Forum ble det krevd flere ressurser til<br />
vannsektoren, økte tiltak mot korrupsjon<br />
<strong>og</strong> forberedelser til klimaendringene, men<br />
den inneholdt ikke noe om vann som<br />
menneskerett. Ecquador <strong>og</strong> Bolivia<br />
henviste til Brochmanns uttalelse da de la<br />
fram mot-erklæringen fra en rekke land.<br />
Norge ble ikke nevnt i rekken av land som<br />
støttet den søramerikansk initierte moterklæringen,<br />
der tilgang på vann <strong>og</strong> sanitær<br />
ble anerkjent som en menneskerettighet.<br />
Flere land ba om et vannforum innen FN,<br />
basert på demokrati, deltagelse, likeverdighet,<br />
åpenhet <strong>og</strong> sosial inkludering.<br />
Menneskehetens sikkerhet dreier seg om å<br />
sikre retten til vann, mat <strong>og</strong> en bærekraftig<br />
energikilde, <strong>og</strong> ta vare på naturgrunnlaget.<br />
Ecquador har nå en grunnlov som gir<br />
økosystemene rettigheter. Artikkel 1 sier:<br />
”Naturen, der livet reproduseres, har rett til<br />
å eksistere, vedvare, opprettholde <strong>og</strong><br />
regenerere sine vitale sykluser, strukturer,<br />
funksjoner <strong>og</strong> prosesser. Hver person,<br />
hvert fellesskap <strong>og</strong> hver nasjon skal være<br />
istand til å kreve anerkjennelse av naturens<br />
rettigheter overfor alle offentlige<br />
organer”.Til nå har det vært vanlig med en<br />
eiendomslovgiving som ikke hindrer eierne<br />
i å utbytte <strong>og</strong> ødelegge naturen. Ecquadors<br />
grunnlovsparagraf om naturens rettigheter<br />
burde følges opp av alle land.<br />
Aktivistene som var med i nettverksarbeidet<br />
var skuffet over at Norge, som<br />
fremstiller seg som miljøaktiv, ikke var<br />
blant dem som umiddelbart støttet<br />
initiativene til bl.a. Ecquador <strong>og</strong> Bolivia.<br />
Hva er egentlig Norges internasjonale <strong>og</strong><br />
nasjonale vannpolitikk? Er det fortsatt slik<br />
at støtte til dam- <strong>og</strong> vannkraftprosjekter<br />
prioriteres? Olje <strong>og</strong> energidepartementet<br />
var der, mens Miljødepartementet var<br />
fraværende, da internasjonal vannpolitikk<br />
ble diskutert i Istanbul i <strong>2009</strong>.<br />
I høst utgir <strong>IKFF</strong> en bok om vann <strong>og</strong> vannpolitikk, skrevet<br />
av Edel Havin Beukes <strong>og</strong> Karin Aanes. Boka tar opp viktige<br />
fakta om vannets rolle i naturen <strong>og</strong> i samfunnslivet, vann <strong>og</strong><br />
internasjonale konflikter, globalisering <strong>og</strong> privatisering av<br />
vannforsyning, drøfter retten til vann for alle, <strong>og</strong> har et eget<br />
kapittel om utfordringer i norsk vannpolitikk. Boka kan<br />
brukes både som grunnlag for studiearbeid <strong>og</strong> som bakgrunn<br />
for debatter om dette sentrale temaet.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 36
Av Susanne Urban<br />
Vi er mange som ikke vil betale for mer<br />
våpenbruk, bombing <strong>og</strong> dreping. Vi har<br />
ikke samvittighet til det. Gaza. Hva<br />
bombefly er laget for, ble tydelig vist under<br />
den blodige raseringen av Gaza ved<br />
årsskiftet. Atter en gang ble et sivilsamfunn<br />
ødelagt <strong>og</strong> skutt i filler. Den norske<br />
regjeringen kan ikke garantere at det ikke<br />
er brukt norske våpen, våpendeler <strong>og</strong><br />
ammunisjon til å drepe, lemleste <strong>og</strong><br />
traumatisere. Alt sammen utført av den<br />
israelske hær, med støtte fra USA <strong>og</strong> våpen<br />
produsert blant annet i Norge.<br />
Massiv støtte.<br />
Oppslutning under støttedemonstrasjonene<br />
mot kvestingen av Gaza var massiv. Det<br />
viser at vi er mange som vil ha slutt på at<br />
konflikter «løses» med våpen.<br />
Uten å dele, ingen rettferdighet. Uten<br />
rettferdighet, ingen fred. Uten fred, ingen<br />
fremtid.<br />
Innlysende, hva? Likevel er Norge blant<br />
verdens ti største våpeneksportører målt<br />
etter verdi pr. innbygger. Norges eksport<br />
av våpen er blitt tredoblet i løpet av de<br />
siste årene. I Norge er det flere sysselsatte i<br />
våpenindustrien (ca. 5000) enn for<br />
eksempel i arkitektbransjen. Så lenge folk<br />
flest stilltiende godtar dette, er vi alle<br />
medskyldige i våpenkappløpet.<br />
Selger villig<br />
Det er sykt at våpenproduksjon er det<br />
eneste som ser ut til å vokse inn i<br />
himmelen i en tid preget av klima- <strong>og</strong><br />
finanskrise. Vi vet at våpenlobbyen er sterk<br />
<strong>og</strong> knytter tette bånd til politikere.<br />
Våpenutviklere, produsenter <strong>og</strong> selgere<br />
tjener bra på enhver krig. De selger villig<br />
til alle parter i en konflikt.<br />
Hvorfor skal Norge være med på en<br />
våpenkarusell som ødelegger kloden <strong>og</strong> vår<br />
Stans våpenkarusellen<br />
http://www.aftenposten.no/meninger/debatt/article3<br />
209005.ece<br />
fremtid? Hvilket scenarium ser militære <strong>og</strong><br />
politikere egentlig for seg, når de ønsker at<br />
Norges største investering noensinne skal<br />
gå til et femtitalls jagerfly? Hvordan skal<br />
disse kampflyene brukes? «Vi har en lang<br />
kyst å forsvare» – med bombefly? Når vi<br />
ikke tar oss råd til effektiv<br />
oljesølberedskap engang? Hva skal<br />
krigsflyene bombe? Kvinner <strong>og</strong> barn i land<br />
som «truer» oss?<br />
En anakronisme<br />
Verdens totale militærutgifter har vokst<br />
med 45 prosent de siste ti årene, <strong>og</strong> denne<br />
forkastelige ressurssløsingen er et hinder<br />
for å realisere FNs millenniumsmål.<br />
Verdens militærforbruk i 2007 var på over<br />
1300 milliarder amerikanske dollar. Til<br />
sammenligning var FNs budsjett samme år<br />
1,9 milliarder amerikanske dollar. Med<br />
andre ord kunne det militære forbruket<br />
drevet FN i mer enn 600 år!<br />
Misforholdet mellom vår satsing på<br />
forhandlinger fremfor våpenmakt er<br />
skjærende. Mens Norges forsvarsbudsjett<br />
er på over 30 milliarder pr. år, får alle<br />
fredsorganisasjoner tilsammen i underkant<br />
av tre millioner kroner å dele på. Dette er<br />
skandaløse 0,1 promille. Er fredsbygging<br />
ikke engang verdt en satsing på 1 prosent<br />
(300 millioner) av militærbudsjettet? Eller<br />
kanskje 10 prosent (3 milliarder)? Eller<br />
minst 50 prosent?<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 37
Vi får som oftest det vi betaler for – <strong>og</strong><br />
krig <strong>og</strong> fred er ingen unntak.<br />
Ønsker vi fred, men betaler for krig?<br />
Nok nå!<br />
Bildene fra Dagsrevyen viser oss daglig at<br />
vi ikke kan bombe noen til fred <strong>og</strong><br />
fordragelighet. Krig er ut! Vi er mange<br />
som ikke vil betale for mer våpenbruk,<br />
bombing <strong>og</strong> dreping. Vi har ikke<br />
samvittighet til det.<br />
Vi vil at «vår» andel av penger som nå går<br />
til militær virksomhet, blir overført til<br />
fredsskapende tiltak, konstruktivt,<br />
krigsforebyggende arbeide <strong>og</strong> ikke-militær<br />
sikkerhet. Godt skolerte fredsmeglere kan<br />
bidra til forhandlingsrunder der gjensidige<br />
kompromisser vil gjøre alle parter til<br />
vinnere. Det finnes alternative tenkemåter<br />
<strong>og</strong> ikkevoldelige strategier – <strong>og</strong> de må<br />
La himmelrommet være i fred<br />
Av Ingegerd Lorange <strong>og</strong> Dagmar K. Sørbøe<br />
læres, diskuteres, utredes <strong>og</strong> utvikles<br />
videre. Derfor arbeider Norges <strong>Fred</strong>slag<br />
for utredning av en lov som tillater<br />
økonomisk militærnekting <strong>og</strong> finansiering<br />
av et fredsdirektorat.<br />
Bør velge fred<br />
Kanskje «folk flest» faktisk mener at<br />
fremtiden blir mye tryggere <strong>og</strong> bedre med<br />
fredsbrigader <strong>og</strong> dial<strong>og</strong>meglere enn med<br />
Joint Strike Fightere utviklet for<br />
radioaktive uranvåpen. Tenk hvor mye<br />
annet en få kan ut av 130 JSF-milliarder!<br />
En skulle tro tiden er moden for nye<br />
politiske prioriteringer.<br />
Hvor er partiene som vil betale for<br />
fred?<br />
<strong>IKFF</strong> følger opp suksessen fra i fjor<br />
med Bruce Gagnon, <strong>og</strong> skal<br />
arrangere et seminar om<br />
opprustning i rommet den 14<br />
oktober kl. 18 på Litteraturhuset.<br />
Sett av datoen allerede nå. Du/Dere<br />
er hjertelig velkommen til å delta,<br />
<strong>og</strong>så på diskusjonen etter<br />
foredragene.<br />
Vær vennlig å gi denne beskjeden<br />
videre blant dine, <strong>og</strong> har dere et<br />
tidsskrift ville det være fint om vår<br />
"plakat" (se vedlegg) kunne komme<br />
på trykk som en annonse. Nb <strong>og</strong>så i<br />
år er arrangementet støttet av<br />
Ute<strong>nr</strong>iksdepartementet. Dette var<br />
første varsel. Vi kommer tilbake<br />
med påminning senere.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 38
Internasjonal konferanse i Reykjavik<br />
Women Negotiating Peace 19.-20. juni <strong>2009</strong><br />
Av Dagmar Karin Sørbøe <strong>og</strong> Marit Sørvald<br />
Det islandske Ute<strong>nr</strong>iksdepartement i samarbeid med Universitetet i Reykjavik arrangerte 19.-<br />
20. juni en konferanse med temaet Women Negotiating Peace, som ledd i oppfølgingen av<br />
FN Resolusjon 1325 om kvinner fred <strong>og</strong> sikkerhet. Det var stor deltakelse fra de nordiske<br />
landenes myndigheter <strong>og</strong> sivilt samfunn, fra FN organisasjoner, forskere <strong>og</strong> en rekke<br />
ambassadører stasjonert i de nordiske landene fra stater i konflikt.<br />
For 9 år siden ble FNs Sikkerhetsråds<br />
Resolusjon 1325 vedtatt, som første FN<br />
resolusjon noensinne med fokus på kvinner<br />
i krig <strong>og</strong> væpnet konflikt. Konferansens<br />
formål var å belyse erfaringer med kvinner<br />
i maktposisjoner, både i fredsforhandlinger<br />
<strong>og</strong> i politikk generelt. Hvordan kan kvinner<br />
i maktposisjoner bidra til å styrke kvinners<br />
posisjon <strong>og</strong> innflytelse i andre regioner?<br />
Kan erfaringer fra den internasjonale<br />
kvinnebevegelsen bli anvendt til å fremme<br />
kvinners deltakelse i fredsprosesser <strong>og</strong> vice<br />
versa? Hvordan kan det internasjonale<br />
samfunnet styrke kvinners situasjon i<br />
konfliktområder? Og hvordan kan FNs<br />
medlemmer mer aktivt bidra til<br />
implementeringen av 1325?<br />
Hvordan kvinner som fredsskapere <strong>og</strong> hva<br />
som er oppnådd med kvinners aktive<br />
deltakelse i fredsforhandlinger siden 1325<br />
ble vedtatt, ble presentert. Konferansen<br />
fokuserte <strong>og</strong>så på hvorfor kvinner ikke har<br />
vært i stand til å kreve deltakelse rundt<br />
forhandlingsbordet i fredsprosesser, <strong>og</strong><br />
hvilke midler som er tilgjengelige for<br />
kvinner i pågående fredsprosesser. Hva er<br />
de viktigste hindringene kvinner møter <strong>og</strong><br />
hvordan kan de bli overkommet?<br />
Likeledes, hvordan kan menn i<br />
maktposisjoner bevisstgjøres om<br />
betydningen av å inkludere kvinner i<br />
fredsprosesser <strong>og</strong> politisk dial<strong>og</strong>? Hvordan<br />
kan kvinner i patriarkalske samfunn<br />
mobiliseres til å bevege seg ut av<br />
tradisjonelle kvinneroller <strong>og</strong> entre arenaer<br />
som fredsmeklere <strong>og</strong> forhandlere? Og hva<br />
har kvinner som fredsforhandlere hittil<br />
oppnådd?<br />
I tillegg til innledninger fra arrangøren,<br />
som den nåværende <strong>og</strong> den tidligere<br />
islandske ute<strong>nr</strong>iksministeren <strong>og</strong> rektoren<br />
ved Universitetet i Reykjavik, ble det holdt<br />
innlegg av bl.a. assisterende<br />
generalsekretær Ms. Rachel Mayanja,<br />
spesialråd for kvinnespørsmål,<br />
representanter fra kvinne- <strong>og</strong><br />
fredsbevegelsen i Midtøsten, forskere med<br />
fokus på Iran <strong>og</strong> Afghanistan, den tidligere<br />
amerikanske ambassadøren i Angola<br />
Donald Steinberg, <strong>og</strong> den tidligere norske<br />
ambassadøren i Nepal, Tore Toreng.<br />
Pr<strong>og</strong>rammet var omfattende, <strong>og</strong><br />
diskusjonene mellom de ulike sesjonene<br />
viste kompetente <strong>og</strong> engasjerte deltakere.<br />
Bredere deltakelse av kvinner fra<br />
konfliktområder ville imidlertid kunne ha<br />
styrket konferansens utkomme. Men<br />
representanter fra Irland bidro meget<br />
konstruktivt med sine erfaringer, bl.a.<br />
Dame Nuala O’Loan, Irlands<br />
spesialutsending for 1325. Tidligere<br />
medlem i Knesset, professor Naomi<br />
Chazan fra Israel, <strong>og</strong> Samia Bamieh,<br />
tidligere ambassadør for palestinske<br />
myndigheter <strong>og</strong> tidligere visepresident for<br />
regjeringskommisjonen for<br />
kvinnespørsmål bidro til å belyse arbeidet<br />
med 1325 i Midtøsten <strong>og</strong> hvilke<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 39
utfordringer som møtes kvinner i den<br />
palestinsk-israelske konflikten.<br />
Innlederne <strong>og</strong> diskusjonene viste at<br />
implementeringen av 1325 har gått tregere<br />
enn ønsket, selv om det ble vist til positive<br />
eksempler. Særlig var det interessant å<br />
høre Tore Toreng presentere erfaringer fra<br />
Nepal, hvor den norske ambassaden hadde<br />
tilrettelagt for deltakelse fra nepalske<br />
kvinner i fredsprosessen, <strong>og</strong> hvor de<br />
nepalske kvinnene arbeidet på egne<br />
premisser uten å bli ”overstyrt” av den<br />
norske ambassaden.<br />
Som Norge, har en del land utarbeidet<br />
handlingsplaner for å følge opp 1325, men<br />
rapporteringssystemet er mangelfullt. Dette<br />
ble påpekt fra mange hold, <strong>og</strong> FNs<br />
spesialrepresentant for kvinner lovet å<br />
.<br />
Sidsels plukk<br />
følge nøye opp overfor FNs<br />
generalsekretariat <strong>og</strong> kreve styrket<br />
rapportering <strong>og</strong> oppfølging.<br />
For deltakerne ble konferansen i Reykjavik<br />
en viktig anledning til å utvide sine<br />
nettverk, både på nordisk plan, europeisk<br />
<strong>og</strong> internasjonalt. For <strong>IKFF</strong> var<br />
konferansen nyttig i forhold til vårt<br />
generelle lobby-arbeid <strong>og</strong> spesielle rolle i<br />
Norge for å implementere 1325. FOKUS’<br />
planlagte konferanse i høst om<br />
resultatmåling <strong>og</strong> indikatorer for 1325,<br />
hvor <strong>IKFF</strong> aktivt har bidratt med forslag til<br />
utforming av konferansen, vil være et neste<br />
stoppsted for å styrke oppfølgingen <strong>og</strong><br />
implementeringen av 1325. Når rapport fra<br />
Reykjavik-konferansen foreligger vil den<br />
bli lagt ut på <strong>IKFF</strong>s webside.<br />
I 1943 kom det ut en liten bok i Oslo av Ulla Meyer. Den heter ”Norske kvinner, 150<br />
portretter." Det er en ganske fascinerende samling kvinneportretter fra Ragnhild Sigurdsdatter<br />
født ca år 840, mor til Harald Hardråde <strong>og</strong> kjent for sine storslagne drømmer; til flotte kvinner<br />
i det 19. <strong>og</strong> 20. århundre kjent for sitt brennende sinn, utadvendte vesen <strong>og</strong> nyttige aktiviteter.<br />
For oss i kvinneligaen plukker jeg portrettet av en aktiv <strong>og</strong> forbilledlig kvinne som levde fra<br />
1838 -1912 <strong>og</strong> ble kjent som "fredsmoren", den kvinnelige pioner for fredssaken i Norge.<br />
Hennes navn var Dikka Møller, <strong>og</strong> hun var med på å danne Norges <strong>Fred</strong>sforening hvor hun en<br />
tid var leder. Senere tok hun initiativet til å starte "Den norske avdeling av kvinners<br />
internasjonale forening for fred". Også i denne foreningen var hun leder <strong>og</strong> ble etterhvert<br />
utnevnt til ærespresident. Hun var samtidig med <strong>og</strong> venn av Grundtvig <strong>og</strong> Bjørnson. Hun ble<br />
inspirert av Bjørnson til ta opp <strong>og</strong> kjempe for sine saker til glede for sine medmennesker. Han<br />
sa at hun kjempet for sine idealer med løvemot.Mange var <strong>og</strong>så takknemlige for hennes rike<br />
hjertelag <strong>og</strong> åpne hånd i nære relasjoner. Boken portretterer mange slags kvinner med<br />
forskjellig bakgrunn <strong>og</strong> forskjellig tilnærming til problemer i samfunnet, dyktige,<br />
beundringsverdige <strong>og</strong> aktive men jeg synes Dikka Møller <strong>og</strong> hennes liv står oss nærmest.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 40
Av Grethe Nielsen<br />
OM Å BYGGE FREDEN<br />
Det er herlig at vi kan oppleve 17. mai i et selvstendig land. Takk til alle som bidro til dette.<br />
Inkludert mine foreldre som brakte illegale aviser rundt. Slik skulle alle i verden ha det, føler<br />
jeg meget sterkt. Hvorfor er det ikke slik? Er det fordi at alternative løsninger i kriser, som<br />
diplomati <strong>og</strong> internasjonale lover <strong>og</strong> konvensjoner blir feid til side for maktbruk <strong>og</strong> vold, fordi<br />
det er lønnsomt? Selv om det alltid går forferdelig utover uskyldige mennesker<br />
Kan det være det, at å kjempe for solidaritet <strong>og</strong> rettferdighet på egets folks vegne med<br />
ikkevoldelige midler, er noe helt annet enn for andre? Særlig de som bor langt borte?<br />
Min regjering, vedtok i Soria Moria<br />
erklæringen, at oljefondets investeringer i<br />
forskjellige selskaper skulle gjennomgås<br />
<strong>og</strong> at det skulle legges stor vekt på etiske<br />
retningslinjer. Det er til en viss grad gjort.<br />
Nå lover de å utvide undersøkelsene mer.<br />
Takk <strong>og</strong> pris for det.<br />
Forhåpentligvis kan de se på dette:<br />
Over 20 forskjellige organisasjoner i Israel<br />
har sendt appell til det norske folk, der de<br />
ber oss be vår regjering trekke<br />
pensjonsfondet fra selskaper som er<br />
engasjert på forskjellig vis i den Israelsk<br />
okkupasjonen av Vestbredden <strong>og</strong> Gaza.<br />
Den palestinskbaserte organisasjonen Who<br />
Profits har avdekket at Oljefondet er dypt<br />
involvert i Israelsk okkkupasjonspolitikk i<br />
over 21 israelske <strong>og</strong> 11 internasjonale<br />
selskaper. Hvor 8 er fra Europa. Blandt<br />
disse:<br />
Caterpilllar (USA) – Deres spsiallagde<br />
militariserte D9 – bulldosere brukes av det<br />
israelske militæret mot det palestinske<br />
befolkningen. Bulldoserne har blitt brukt<br />
for å rive palestinske hus på okkupert land<br />
<strong>og</strong> for å bygge muren <strong>og</strong> jødiske bosetninger<br />
på palestinsk land. NORWATCH<br />
påpeker dette <strong>og</strong> ber oss se dette i<br />
Http://www.whoprofits.org/Newsletter.php?nlid=38<br />
Det å investere i infrastruktur <strong>og</strong><br />
bosetninger på okkupert land er meget<br />
beklagelig <strong>og</strong> i strid med<br />
Genevekonvensjonene som forbyr sivile<br />
bosettere på okkupert område. Det er med<br />
på gjøre fredsløsninger veldig mye<br />
vanskeligere, sier folkerettsekspert Hans<br />
Morten Haugen, førsteamanuensis ved<br />
Diakonihjemmets Høyskole som <strong>og</strong>så har<br />
doktorgrad i jus fra Universitetet i<br />
Oslo.Han sier at Israels legitime<br />
sikkerhetsbehov ikke vil ivaretas gjennom<br />
å forsterke okkupasjonspolitikken, <strong>og</strong> sier<br />
at det er viktig å huske på den rådgivende<br />
uttalelsen fra den Internasjonale domstolen<br />
i Haag fra 2004. Domstolen påpekte at<br />
stater er forpliktet til ikke å bistå til<br />
byggingen av separasjonsbarrieren. Å<br />
investere i selskaper som deltar i<br />
byggingen kan tolkes å være en slik støtte,<br />
sier Haugen til Norwatch på generelt<br />
grunnlag, uten å ønske å gå inn på<br />
enkeltselskaper nevnt i rapporten.<br />
Elbit Systems (Israel) – En av de viktigste<br />
leverandørene for elektronisk overvåking<br />
av muren for Forsvarsdepartementet i<br />
Israel. Selskapet utvikler <strong>og</strong> tilbyr <strong>og</strong>så<br />
ubemannede dronefly til det israelske<br />
militæret. Som brukes i militære angrep,<br />
sivil overvåking <strong>og</strong> målrettede he<strong>nr</strong>ettelser<br />
på Vestbredden <strong>og</strong> i Gaza.<br />
Alstom (Frankrike) – Gjennom dets<br />
israelske datterselskap Citadis Israel<br />
bygger Alstom et t<strong>og</strong> prosjekt som skal<br />
knytte de israelske bosetningene til<br />
Jerusalem. Ettersom disse jødiske<br />
bosetningene ligger som epler strødd på<br />
marken kan en tenke seg hvor mye land<br />
palestinerne mister. T<strong>og</strong>ene er kun for de<br />
jødiske bosetterne. Den palestinske<br />
befolkningen må finne seg i, at de få<br />
veiene de kan bruke uten sjekkpoint, blir<br />
stengt med store jordvoller, hvor de må dra<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 41
sine opp-pakninger over til ventende<br />
busser <strong>og</strong> biler på den andre siden, for å<br />
komme til familie <strong>og</strong> sykehus.. Jeg vil bare<br />
minne om at at hele området med Israel <strong>og</strong><br />
Palestina ikke er større enn Hedmark fylke.<br />
Hva er det med Norges regjeringer? Klarer<br />
de ikke å se dobbeltmoralen i hva de gjør<br />
utenlandsk? Gunnar Garbo sier i sin bok<br />
”Også krig er terror” dette: Under<br />
drøftelsene om Norge skulle være med<br />
NATO inn i Kosovokrigen på grunn av<br />
humanitære behov, aviste daværende<br />
ute<strong>nr</strong>iksminister Knut Wollebæk blankt<br />
dette, da han uttalte i Stortinget: ” Dersom<br />
vi godtar at nødrettebetraktninger kan<br />
rettferdiggjøre at FN-Paktens<br />
bestemmelser som regulerer maktbruk<br />
settes til side, har vi ingen garanti for at<br />
ikke nødrettsbetraktninger i neste omgang<br />
blir direkte misbrukt for politiske eller<br />
andre formål. I sin ytterste konsekvens vil<br />
et slikt nødrettsinstitutt kunne representere<br />
et farlig skritt bort fra målsettingen om en<br />
internasjonal orden basert på rettsregler, til<br />
fordel for et system utelukkende basert på<br />
maktpolitikk <strong>og</strong> den sterkestes rett.”<br />
Allikevel startet de krigen med<br />
fordervelige konsekvenser for<br />
sivilbefolkningen i begge land, både under<br />
krigen <strong>og</strong> lenge etterpå når klasebombene<br />
skulle ryddes <strong>og</strong> freden skulle bygges.<br />
Når det gjelder Afghanistan sier de: Vi er<br />
der fordi FN har bedt oss delta. Noe som<br />
betviles av mange oppegående mennesker i<br />
Norge. Les Garbo, tidligere venstreleder <strong>og</strong><br />
Fakkelt<strong>og</strong> for fred i Midtøsten, Oslo 8. Januar 2008<br />
(Bilde fra Røde Kors)<br />
nåværende leder av Nei til nye NATO, sin<br />
bok <strong>og</strong> bli klok.<br />
I Midtøsten-konflikten klarer de ikke å<br />
sette Israel på plass med enkle ord, enda<br />
FN – som hjalp til med å opprette Israel –<br />
har protestert gjennom uttallige<br />
Sikkerhetsrådsresolusjoner mot Israels<br />
brutale okkupasjon. Kan skje vi nå klarer å<br />
la vær å tjene penger på andres lidelse<br />
mange steder i verden. Kanskje vi nå kan<br />
kutte ut subsidier til våpe<strong>nr</strong>elaterte<br />
industriarbeidsplasser i Norge til fordel for<br />
miljørelaterte. Norge er verdens største<br />
våpeneksportør i forhold til folketallet, <strong>og</strong><br />
den 6 største i verdenssammenheng.<br />
Krigen som virkemiddel har visst få<br />
åndelige konkurrenter i vårt demokrati.<br />
Eller har den det allikevel? Er det håp for<br />
at vi som folk kan våkne opp <strong>og</strong> bruke<br />
demokratiet til reel motstand til maktbruk.<br />
Det finnes alternative metoder gjennom<br />
ikkevoldstanken; Diplomati, jus,<br />
rettsvesen, politi i FN regi med mulighet til<br />
å forsvare seg <strong>og</strong> andre, opplæring <strong>og</strong> det<br />
aller viktigste hjertelag.<br />
Hvis bare en fjerdedel av alle de tusenvis<br />
milliarder dollar som er blir brukt bare<br />
siden 1990 til våpen <strong>og</strong> krigføring, var blitt<br />
brukt til skoler, subsidiert rent vann, mat<br />
<strong>og</strong> medisiner <strong>og</strong> infrastruktur, ville snart<br />
verden ikke trenge å frykte annen terror<br />
enn den mange blir påført gjennom sjalusi<br />
<strong>og</strong> maktesløshet innen det private. Slik<br />
kunne vi bygge freden.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 42
Av Mari Holmboe Ruge<br />
Nordisk møte i Oslo<br />
Nordiske <strong>IKFF</strong>-møter har en lang <strong>og</strong> god tradisjon. Denne gangen var det Norges tur til<br />
å være vertskap. Omtrent 20 deltakere fra Danmark, Sverige <strong>og</strong> Norge var samlet i Oslo<br />
23. <strong>og</strong> 24. mai <strong>2009</strong>. Dessverre var det ingen fra Finland.<br />
Alle tre seksjoner er aktive på mange<br />
felter. Den danske Kvindernes<br />
Internasjonale liga for <strong>Fred</strong> <strong>og</strong> Frihet har<br />
ca 135 medlemmer. Seksjonen har særlig<br />
engasjert seg i arbeidet mot restriktiv<br />
dansk asylpolitikk. Og samarbeider med<br />
Kvinder i Sort <strong>og</strong> kampanjen Amnesty NU.<br />
Sveriges Internationella Kvinnoforbundet<br />
för <strong>Fred</strong> och Frihet har ca 850<br />
medlemmer, De<br />
har konsentrert seg mye om europeisk<br />
(EU) sikkerhetspolitikk med<br />
opplysningsvirksomhet i videregående<br />
skoler om 1325 <strong>og</strong> kartlegging av partienes<br />
holdninger. Foran det svenske<br />
formannskapet for EU fra juli i år<br />
organiserte <strong>IKFF</strong> en temadag om<br />
sikkerhetspolitikk, ”Ung makt <strong>og</strong><br />
innflytelse i Europa”. Sammen med andre<br />
organisasjoner har de protestert kraftig mot<br />
en NATO-militærøvelse i Norrbotten som<br />
skal holdes i juni i år. <strong>IKFF</strong> deltar<br />
regelmessig sammen med andre<br />
organisasjoner under ”politikeruken” i<br />
Almedalen på Gotland i juli måned. En<br />
praktikantordning på <strong>IKFF</strong>s kontor i<br />
Stockholm <strong>og</strong> på WILPFs kontorer i<br />
Geneve <strong>og</strong> New York er meget populær.<br />
<strong>IKFF</strong> Norge har ca 370 medlemmer. Det<br />
siste året har vi vært aktive i 1325-arbeidet<br />
i forhold til myndighetene <strong>og</strong> gjennom<br />
våre internasjonale prosjekter i Libanon,<br />
Colombia <strong>og</strong> Belarus. Vi har jobbet hardt<br />
for å endre norsk holdning til uranvåpen,<br />
<strong>og</strong> lyktes med å snu en stemmegivning i<br />
FN fra avholdende til positiv for å få<br />
gjennomført undersøkelser av helseskader<br />
av uranvåpen. Gjennom nettverket Forum<br />
for utvikling <strong>og</strong> miljø har våre<br />
medlemmer deltatt på konferanser <strong>og</strong><br />
fremmet synspunkter på klimaskader av<br />
militær virksomhet, <strong>og</strong> protestert mot<br />
stjernekrig <strong>og</strong> planer om rakettskjold.<br />
Den store saken for de nordiske seksjonene<br />
i år blir deltakelse i klima-toppmøtet i<br />
København desember <strong>2009</strong>. Møtet ble<br />
enige om å lage en felles arbeidsgruppe<br />
foran konferansen. Edel Havin Beukes er<br />
koordinator for WILPFs arbeidsgruppe for<br />
miljø, <strong>og</strong> ble bedt om å påta seg samme<br />
funksjon foran møtet i København.<br />
Resolusjon 1325. Møtet ble enige om å ta<br />
sikte på et felles nordisk 1325-seminar til<br />
til 10-årsjubileet for resolusjonen høsten<br />
2010.<br />
Arbeidet mot NATOs offensive strategi.<br />
Ursula Gelis rapporterte fra<br />
demonstrasjonene I Strasbourg i samband<br />
med NATOs 60-årsjubileum. Innledningen<br />
er gjengitt i dette nummeret av fred <strong>og</strong><br />
<strong>frihet</strong>.<br />
Møtet fikk <strong>og</strong>så en grundig orientering av<br />
internasjonal president Annelise Ebbe om<br />
planene for det neste internasjonale<br />
styremøtet, som skal holdes i India i januar<br />
2010.<br />
Nb! Er du interessert i å ta turen til India i<br />
den sammenheng? Slå opp på WILPFs<br />
hjemmeside www.wilpf.int.ch eller ta<br />
kontakt med <strong>IKFF</strong>s kontor.<br />
Neste nordiske møte blir i Sverige høsten<br />
2010.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 43
WILPFs om handlingspr<strong>og</strong>rammet<br />
fra rasismekonferansen i Durban<br />
Oversatt av Sidsel Andersen<br />
Det foreliggende dokument som denne<br />
konferansen har sluttet seg til, bekrefter det<br />
handlingspr<strong>og</strong>rammet mot rasisme,<br />
rasediskriminering, fremmedhat <strong>og</strong><br />
beslektet intoleranse som ble vedtatt av<br />
verdenskonferansen i Durban i 2001. Vi i<br />
WILPF vil derfor fortsatt arbeide for alle<br />
punkter i handlingspr<strong>og</strong>rammet. Vi vil<br />
fortsette å arbeide for palestinernes rett til<br />
selvbestemmelse. Vi vil kjempe for<br />
anerkjenning av andre former for<br />
diskriminering som ennå ikke er inkludert i<br />
handlingspr<strong>og</strong>rammet, <strong>og</strong> mot nye former<br />
for diskriminering.<br />
Vi deltok aktivt i the Civil Society Forum<br />
for Review-konferansen i Geneve fra 17 til<br />
19 april. Endelig kunne den avholdes, på<br />
tross av mangel på FN-støtte <strong>og</strong> mange<br />
hindringer som måtte overvinnes. Etter å<br />
ha fulgt presentasjoner av fremragende<br />
eksperter, <strong>og</strong> diskusjoner i arbeidsgrupper<br />
er vi mer enn noensinne overbevist om at<br />
realisering av handlingspr<strong>og</strong>rammet bare<br />
kan fremmes ved å ta opp den globale<br />
sosialkrisen som, etter vårt syn, først <strong>og</strong><br />
fremst har sine røtter i et urettferdig<br />
økonomisk system.<br />
Enten det er erkjennelsen av at den<br />
transatlantiske slavehandelen var en<br />
forbrytelse mot menneskeheten, <strong>og</strong> at<br />
opprettingen av denne forbrytelsen må<br />
komme i gang, eller å oppnå eliminering<br />
av de mange former for diskriminering<br />
kvinner lider under, eller nødvendigheten<br />
av bedre informasjons- <strong>og</strong><br />
utdanningspr<strong>og</strong>ram for å bekjempe<br />
rasisme, rasediskriminering <strong>og</strong> alle andre<br />
former for diskriminering, må det<br />
investeres i både finansielle, materielle <strong>og</strong><br />
menneskelige ressurser.<br />
Realisering av handlingspr<strong>og</strong>rammet<br />
krever nye <strong>og</strong> bedre balanserte budsjetter.<br />
Vi henstiller inntrengende til alle<br />
nasjonale regjeringer om å endre sin<br />
ressursbruk fra militært til sosialt forbruk.<br />
Nytt fra Troms.<br />
Som tidligere nevnt i bladet har vårt ene medlem i Troms vært en iherdig <strong>og</strong> oppmerksom<br />
avisleser, <strong>og</strong> hun har gjerne sendt avisutklippene sydover med understrekninger <strong>og</strong><br />
kommentarer til underretning. Det har gjerne blitt litt for langt <strong>og</strong> oppstykket som innlegg i<br />
bladet, men denne gangen fikk vi en stor bunke som mest handlet om militærøvelsen i Troms<br />
<strong>og</strong> Nordland fra 16. – 25. mars <strong>2009</strong>. Det er mye å tenke på <strong>og</strong> kommentere i samband med<br />
det som forsvaret selv har gitt ut i ”fine” brosjyrer <strong>og</strong> det som kommer frem i avis utklippene.<br />
De som er interessert kan få låne hele bunken på kontoret. Det er tankevekkende lesing enten<br />
det er skrevet av forsvaret selv eller av motstandere eller medløpere.<br />
Vi på kontoret er svært takknemlig for slike sendinger nordfra <strong>og</strong> vi sender hilsener til<br />
Hermien . Samtidig minner vi om et svensk utsagn som heter ”Takknemlighet er en hjulpen<br />
persons stille undren om han/hun kan vente mer fra samme kant”.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 44
ETT ANNAT ISRAEL<br />
Min resa över den judisk-arabiska gränsen<br />
Susan Nathan, Ordfront förlag,<br />
Box 17506,11891 Stockholm<br />
ISBN: 978-91-7037-294-0<br />
Anmeldt av Grethe Nielsen<br />
Ved fylte femtito bestemte Susan Nathan<br />
seg for endelig å utnytte sin rett som jøde å<br />
bosette seg i Israel. Hun trodde at hun<br />
flyttet til ”et land uten folk, for et folk uten<br />
land”.Hun forstår imidlertid ganske snart at<br />
en femtedel av dette landets befolkning er<br />
arabere <strong>og</strong> at de diskrimiseres på det mest<br />
ydmykende måte.<br />
Susan Nathan velger å flytte til en helt<br />
igjennom arabisk sted Tamra, for med sitt<br />
eget eksempel vise at jøder <strong>og</strong> araber kan<br />
leve side ved side. Der oppdager hun et<br />
annet Israel der hele utdannelsessystemet<br />
er tilpasset etter jødisk historieskriving, der<br />
en tvinges til å betale skyhøye bøter fordi<br />
man lever under stadig rivningstrussel, der<br />
Bokanmeldelse<br />
IKEA ikke våger å levere møbler til<br />
palestinske hus.<br />
Et Israel ikke ulikt det Sydafrika hun så<br />
ofte besøkte som barn.<br />
Hennes foreldre ble reddet som ved et<br />
under like før annen verdenskrig. De ble<br />
utsatt for forferdelige jødeforfølgelser i<br />
Litauen en gang på trettitallet. De prøvde å<br />
komme med en båt som skulle til<br />
Tyskland, men den var full av flyktninger<br />
<strong>og</strong> de måtte vente på neste båt som skulle<br />
til Sydafrika.<br />
Slik slapp de fra redslene i Tyskland<br />
underHitler.<br />
Senere ville hennes far utdanne seg til lege<br />
<strong>og</strong> flyttet til England <strong>og</strong> hun vokste opp<br />
der med sine søsken. Hun ble glødende<br />
sionist <strong>og</strong> hun <strong>og</strong> hennes barn besøkte<br />
mange ganger Israel. Barna var mange år i<br />
kibbutzer, men hennes mann som kom fra<br />
en mer ortodoks jødisk familie i England<br />
var ikke enig i en sionistiske ideen, <strong>og</strong><br />
tilslutt endte det med skilsmisse.<br />
Hennes historie er fortellingen om alle de<br />
araberne som ikke flyktet fra sine hjem der<br />
deres familie hadde bodd gjennom<br />
århundrer. De valgte å bli Israelske<br />
medborgere den gang deres Nakba<br />
skjedde.<br />
Nakba er et arabisk ord som betyr<br />
”katastrofe”. Det blir anvendt av<br />
palestinerne for å beskrive deres nederlag<br />
<strong>og</strong> masssefordriving under <strong>og</strong> etter 1948<br />
krigen.<br />
Det er en veldig overbevisende skildring<br />
av deres etterkommeres skjebne som<br />
israelske statsborgere gjennom årene som<br />
er gått siden 1948, da FN opprettett staten<br />
Israel. I all dens gru opplevde jeg som leser<br />
hvor vanskelig staten Israels situasjon må<br />
være. De trenger virkelig hjelp utenfra for<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 45
å løse denne konflikten på en fredelig<br />
mæte.<br />
Mennesker som har en slik historie bak seg<br />
med all den gru <strong>og</strong> sorg dette innebærer, <strong>og</strong><br />
som deretter har påført andre mennesker så<br />
mye urettferdighet <strong>og</strong> lidelse trenger hjelp.<br />
Vi lar oss så lett overbevise om situasjonen<br />
av den parten i en konflikt som vi<br />
sympatiserer med, at det er veldig viktig at<br />
noen tar tid til å gå i dybden slik som<br />
Susan Nathan gør. Det gir insikt <strong>og</strong><br />
nødvendig sympati til begge sider.<br />
Her i denne boken får en en veldig god<br />
insikt i hvordan historien har utviklet seg<br />
<strong>og</strong> en skjønner hvor vanskelig <strong>og</strong> farlig<br />
situasjonen <strong>og</strong>så er blitt for israelerne.<br />
Et mønster som er kjørt gjennom 60 år blir<br />
så inngrodd at det blir veldig vanskelig å<br />
få forandret noe som helst. Det må de<br />
imidlertid gjøre hvis de vil overleve som<br />
stat <strong>og</strong> som mennesker. Ingen mennesker<br />
vil ha det trygt noen gang i et samfunn<br />
hvor halvparten av innbyggerne blir sett på<br />
som anne<strong>nr</strong>angs borgere.<br />
Forfatteren ser <strong>og</strong>så videre <strong>og</strong> kommer<br />
med håp <strong>og</strong> løsning for sitt folk. Hun har<br />
en dyp innsikt <strong>og</strong> en medfølende evne til å<br />
se muligheter for en fremtid for alle de<br />
som bor på denne lille pletten av vår<br />
jordklode.<br />
Støtte til <strong>IKFF</strong> – Husleiestønad.<br />
Av Grethe Nielsen<br />
I første nummer av <strong>Fred</strong> <strong>og</strong> Frihet dette<br />
året hadde Mari Holmboe Ruge en<br />
oppfordring til leserne om å gi en fast<br />
månedlig gave til kontoret. Hensikten var å<br />
ha litt forutsigelighet med hensyn til<br />
utgiftene. Summen dere vil gi kan<br />
selvfølgelig <strong>og</strong>så gis i en betaling, men gi<br />
beskjed om at den summen er den dere vil<br />
gi i år..Jeg synes at dette er en glimrende<br />
ide’, men reagerte litt på formuleringen.<br />
Mari ba meg derfor skrive litt rundt ideen i<br />
neste nummer av bladet. Dette jeg nå<br />
Hun avslutter med disse ordene:<br />
”Jeg innser, når nå boken snart er<br />
ferdigskrevet, at min reise egentlig ikke<br />
handler om å krysse en skillelinje uten noe<br />
mye vanskeligere. Det er en reise hvor jeg<br />
har lært meg at skillelinjen egentlig er en<br />
illusjon. Det er noe pussig som vi har skapt<br />
i vår fantasi – akkurat som vi har<br />
bygget betongmurer på Vestbredden, for å<br />
beskytte oss mot sannheten. Det handler<br />
ikke om å bo i Tamra eller Tel Aviv, eller<br />
for den del Umm al Fahm eller Jenin. Det<br />
handler ikke om hvor vi lever, men om<br />
hvordan vi lever. Det handler om å lære<br />
seg å se ærlig på de plasser som vi bebor<br />
<strong>og</strong> vil kalle våre, å forstå det som har<br />
skjedd <strong>og</strong> innse det gale vi har begått <strong>og</strong> be<br />
om forlatelse <strong>og</strong> strekke våre velkomne<br />
armer over skillelinjen.<br />
For å omfavne den Andre, som egentlig er<br />
oss selv.”<br />
Boka er skrevet på et vakkert svensk <strong>og</strong><br />
finnes dessverre ikke oversatt til norsk,<br />
men jeg hadde ikke noe problem med å<br />
forstå den <strong>og</strong> anbefaler den hermed på det<br />
varmeste.<br />
Den utgis som både innbundet <strong>og</strong><br />
pocketutgave.<br />
skriver er kanskje å undervurdere lesernes<br />
viten, men jeg syntes at uttalelsen om kr.<br />
6.000.- kunne misforstås. Reglene for å få<br />
skattelettelse på gaver til foreninger, som<br />
har fått innvilget skattefradrag for gaver, er<br />
følgende: Minstebeløp til hver forening en<br />
vil støtte er pr. person pr. år. kr. 500.-.<br />
Taket er på kr. 12.000.- pr. person pr. år alt<br />
i alt. Hvis man holder seg til disse reglene<br />
får man igjen en tredjedel som fratrekk i<br />
skatten.<br />
Så jeg utfordrer alle til å gi etter evne. Noe<br />
får dere igjen av staten. Slik støtter staten<br />
oss i <strong>IKFF</strong>. Og <strong>IKFF</strong> trenger ikke dele<br />
dette med Geneve eller lokalavdelingene.<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 46
<strong>IKFF</strong><br />
Postboks 8810 Youngstorget Tlf. sentralbord: 22010300 Landsleder: Dagmar K. Sørbøe<br />
N-0028 Oslo Tlf.direkte: 93089644 (e-post: d-soerb@online.no)<br />
Besøksadresse: Fax: 23010301 (<strong>IKFF</strong>) Representant i WILPFs<br />
Storgt.11-5etg 0155 Oslo Telefontid: Kl.10-13(man-tors) hovedstyre:<br />
Konto<strong>nr</strong>: 0531 50 27057 Kontorans.: Sidsel Andersen (kontakt: <strong>IKFF</strong>-kontoret)<br />
E-post: ikff@ikff.no Mari Holmboe Ruge<br />
Hedmark/Oppland:<br />
Grethe Nielsen,<br />
Nordahlveien 86<br />
2312 Ottestad<br />
Tlf: 62576227, e-post:<br />
grethe.nielsen@tele2.no<br />
Hordaland:<br />
Susanne Urban<br />
Torgalmenningen 7<br />
5014 Bergen<br />
Tlf: 55690252, e-post:<br />
susanne@urba<strong>nr</strong>abbe.no<br />
Oslo <strong>og</strong> Akershus:<br />
<strong>IKFF</strong> Pb: 8810 Youngstorget<br />
0028 Oslo<br />
Tlf: 23010340<br />
e-post: ikff@ikff.no<br />
<strong>IKFF</strong>- avdelinger - grupper - kontakter<br />
R<strong>og</strong>aland:<br />
Gro Eriksen<br />
Drengeveien 1 4300 Sandes<br />
Tlf: 51662370<br />
e-post: eingro@lyse.net<br />
Kari Foldøy<br />
Rektor Berntsensgt.12 B<br />
4022 Stavanger<br />
Tlf: 51553383<br />
e-post: hannekk@invivo.no<br />
Sør-Trøndelag:<br />
Åse Berg, 7372 Glåmos<br />
Tlf. 72414631<br />
e-post:<br />
aase.berg@miljolab.no<br />
-Bestillingskupong-<br />
Internasjonal Kvinneliga for fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong><br />
Postboks 8810 Youngstorget, 0028 Oslo<br />
Troms:<br />
Hermien Stoop Prestbakmo<br />
Trollbakken 2<br />
9321 Moen<br />
Tlf: 77831324<br />
E-post: han-pre@online.no<br />
Vestfold:<br />
Bjørg Berg<br />
Mårvn.7 3124 Tønsberg<br />
Tlf: 33326435<br />
e-post biefred@c2i.net<br />
WILPF<br />
I rue de Varembe Cp 28<br />
CH 1211 Geneve<br />
20 Sveits<br />
e-post: inforequest@wilpf.ch<br />
Jeg vil bli medlem___ Abonnent på fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong>____ Abonnement kr.220,-<br />
Normalkontingent kr300,-inkl. bladet / Redusert kontingent kr. 200,- inkl. bladet.<br />
Navn:………………………………………………………………………………………………….<br />
Adresse/post<strong>nr</strong>………………………………………………………………………………………..<br />
fred <strong>og</strong> <strong>frihet</strong> <strong>nr</strong>. 2-3/ <strong>2009</strong> side 47
I KRIG OG KONFLIKT<br />
De kom fra krig <strong>og</strong> krenkelser<br />
av alt som heter menneskeverd,<br />
men håpet bar de med seg<br />
på sin ferd.<br />
De ville legge bak<br />
alt det som smertet før,<br />
den tunge bør<br />
av vonde minner.<br />
Men marerittet<br />
ble de ikke kvitt<br />
<strong>og</strong> traumene forfulgte dem<br />
om vold <strong>og</strong> overgrep<br />
som stadig rammet kvinner.<br />
Der hennes kropp<br />
ble invadert<br />
<strong>og</strong> krenkelsene kamuflert.<br />
Der hennes liv<br />
en slagmark ble<br />
<strong>og</strong> verden lot det bare skje.<br />
Men kan vi noen gang forstå<br />
hvor tungt det er<br />
å miste alt de hadde kjær<br />
<strong>og</strong> glemme alt de så<br />
<strong>og</strong> overgrep som rammet dem<br />
når de nå søker nye hjem?<br />
La oss være nær <strong>og</strong> stå dem bi<br />
med råd <strong>og</strong> hjelp <strong>og</strong> empati<br />
<strong>og</strong> se det som vårt ansvar<br />
<strong>og</strong> vår plikt<br />
å bekjempe voldtekt<br />
i krig <strong>og</strong> konflikt.<br />
B - post<br />
Helene Freilem Klingberg<br />
Returadresse:<br />
<strong>IKFF</strong><br />
Pb. 8810 Youngstorget<br />
0028 Oslo