Psykiatrien tar livet av sine pasienter.pdf - Erfaringskompetanse.no
Psykiatrien tar livet av sine pasienter.pdf - Erfaringskompetanse.no
Psykiatrien tar livet av sine pasienter.pdf - Erfaringskompetanse.no
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
PSYKIATRIEN TAR LIVET AV SINE PASIENTER<br />
Doktor<strong>av</strong>handlingen til psykiater Astrid B. Birkenæs (UiO, 2007), som er en<br />
<strong>no</strong>rsk studie med et utvalg på over 400 psykiatriske <strong>pasienter</strong>, bør leses <strong>av</strong> de<br />
rundt 600.000 som nå årlig bruker psykofarmaka i Norge, de vel 150.000 barn,<br />
unge og voksne som årlig er <strong>pasienter</strong> i psykiatriske institusjoner, de rundt<br />
100.000 som i dag lever som uføretrygdede med en psykiatrisk diag<strong>no</strong>se og de<br />
mange tusen som årlig blir etterlatte etter (antatte) selvmord og andre dødsfall i<br />
psykiatrien i Norge.<br />
”Funnene samsvarer veldig godt med det man har funnet i andre land,”<br />
sier Birkenæs til forskning.<strong>no</strong>. Ett funn er at ”forventet levealder ligger mellom<br />
10 og 30 år l<strong>av</strong>ere” enn hos <strong>no</strong>rmalbefolkningen, et annet at ”tallene (for<br />
hjertedødsfall) forventes å øke de neste tiårene”. Dette uhyggelige budskapet, til<br />
<strong>pasienter</strong> og pårørende i psykiatrien, om at det ”forventes” en reduksjon i<br />
levealderen og følgelig en systematisk økning i den allerede skyhøye psykiatri-<br />
og psykofarmakarelaterte dødsraten, mener Birkenæs altså egentlig vi bare skal<br />
leve med og finne oss i?<br />
Hva har man så ”funnet i andre land”? En studie, presentert i USA Today<br />
4. mai 2007, viser at psykiatriens behandlingsstrategi i dag forkorter levealderen<br />
til pasientene i psykiatrien med gjen<strong>no</strong>msnittlig 25 år, mot ”bare” 10-15 år på<br />
1990-tallet. Utviklingen viser en sterkt negativ tendens. Hovedårsaken til dette<br />
er de ”annen generasjons medikamenter” Birkenæs sier har revolusjonert, vel<br />
underforstått i positiv retning, behandlingen <strong>av</strong> psykiske lidelser siden 1995.<br />
Hennes paradoksale funn er likevel at et økende antall psykiatriske <strong>pasienter</strong> i<br />
Norge, og spesielt unge og kvinner, vil få forkortet <strong>livet</strong> med (minst) 10-30 år.<br />
Studien i USA har et utvalg på 10,3 millioner <strong>pasienter</strong> og er verdens<br />
største undersøkelse <strong>av</strong> konsekvensene <strong>av</strong> psykiatriens behandlingsstrategi, et<br />
materiale vi i Norge må bruke 100 år på å fremskaffe hvis vi forsket på de vel<br />
100.000 institusjonspasientene i psykiatrien årlig. Utvalget er nesten 26.000<br />
ganger større enn utvalget til Birkenæs. Konklusjonen i studien er at dødsraten<br />
for å dø <strong>av</strong> selvmord, ulykker, hjertesvikt, diabetes (2), pustebesvær, kvelning,<br />
lungesykdommer, influensa i dag gjen<strong>no</strong>msnittlig er 4,5 ganger forhøyet for<br />
pasientene i psykiatrien. Forventet levealder for pasientene i psykiatrien er i<br />
USA i dag helt nede i 51 år mot altså rundt 65 år for 10-15 år siden. Hvor langt<br />
ned skal så den forventede levealderen til pasientene i psykiatrien i Norge før<br />
ansvarlige helsemyndigheter reagerer og griper inn?<br />
Hvis hele Norges befolkning ble utsatt for psykiatriens<br />
behandlingsstrategi, ville den årlige dødsraten stige fra cirka 0,9 til 4-5 prosent<br />
og befolkningen ville være utryddet i løpet <strong>av</strong> (de neste) 20-30 år. I dag dør<br />
rundt 43 000 mennesker årlig i Norge. Med ”psykisk helsehjelp” til alle vil rundt<br />
200 000 mennesker dø årlig i Norge.<br />
1
Birkenæs kritiserer at psykiaterne ikke <strong>tar</strong> ansvar for pasientenes kroppslige<br />
helse. ”Det som trengs er en bedre integrering <strong>av</strong> de somatiske og de<br />
psykiatriske tjenestene - så man <strong>tar</strong> ansvar for hele mennesket,” sier hun.<br />
Jeg trodde psykiatere var leger. Jeg trodde også at psykiatere ikke med iatrogent<br />
overlegg, og ikke bare utilsiktet eller uaktsomt, overser pasientenes kroppslige<br />
helsetilstand når de behandler ”det psykiske” med psykofarmaka, som jo er<br />
somatisk/kroppslig medisin og medikamentering.<br />
Psykofarmaka er forøvrig ikke medisin i <strong>no</strong>en som helst seriøs og<br />
rasjonell betydning <strong>av</strong> ordet, men nerve- og hjernelammende kjemisk gift og<br />
forskjellige typer rusgiftvarianter. Psykofarmaka påvirker negativt alle vitale<br />
kroppslige funksjoner (hjerne, hjerte, nyrer, lever, lunger, stoffskifte, mage,<br />
<strong>tar</strong>m, kjertler, blod, hud, muskler, syn, hørsel, kjønnsorganer, tannhelse).<br />
Psykofarmaka gis ofte i høye doser og potensielt meget dødelige kombinasjoner<br />
(psykiatriens Heath Ledger-cocktailer, min copyright).<br />
<strong>Psykiatrien</strong>s medikamentelle behandlingsstrategi mangedobler selv<br />
risikoen for nettopp å få de helsenedbrytende og potensielt meget dødelige<br />
følgesykdommer (”bivirkninger”) Birkenæs påstår ofte preger den kroppslige<br />
helsetilstanden til pasientene i psykiatrien. Her må man selvsagt diag<strong>no</strong>stisere<br />
pasientenes kroppslige helsetilstand før og etter det psykiatrien kaller<br />
medi<strong>sine</strong>ring. De dramatiske og stygge kroppslige og andre forandringer vi ser<br />
hos mennesker som bruker psykofarmaka, tilsier en radikalt annen<br />
behandlingsstrategi enn den psykiatriske.<br />
”Selv om antipsykotiske medi<strong>sine</strong>r kan gi bivirkninger som øker risikoen<br />
for hjerte- og karsykdommer, så er det fortsatt svært viktig at pasientene<br />
fortsetter å ta medi<strong>sine</strong>ne <strong>sine</strong>,” sier Birkenæs. Og føyer til: ”Når pasientene får<br />
antipsykotiske medi<strong>sine</strong>r så kan de bli friske og dermed bedre i stand til å ta vare<br />
på seg selv også fysisk.” Dette er legeetisk kynisme på grensen til iatrogen<br />
ondskap.<br />
Pasientene skal altså ta, i realiteten oftest tvinges til å ta, medikamenter<br />
som beviselig øker dødeligheten og som ”forventes” å forkorte <strong>livet</strong> med (minst)<br />
10-30 år? At pasientene i psykiatrien ”får lite behandling for kroppslige<br />
lidelser”, <strong>av</strong>slører at pasientene i psykiatrien betraktes og behandles som<br />
annenrangs mennesker psykiatrien kan gjøre hva den vil med - og altså med<br />
iatrogent overlegg, ut fra psykiatriens selvmotsigende, dissosierte og perverterte<br />
måte å tenke behandling på, uten legeetiske skrupler drastisk forkorte <strong>livet</strong> til<br />
pasientene. Pasienter, og pårørende, skal altså bare leve med og finne seg i at<br />
psykiatrien med iatrogent overlegg kalkulerer med en reduksjon i forventet<br />
levealder på 10-30 år - og snart kanskje 40 år?<br />
Dette er hjerterått, men gir oss en høyst betimelig forklaring på alle de<br />
tilfeller <strong>av</strong> overgrep, mishandling og de facto tortur som nylig er dokumentert<br />
årlig skjer i psykiatrien i Norge - og en forklaring på ansvarlige<br />
helsemyndigheters taushet om den skyhøye og i dag sterkt økende psykiatri- og<br />
psykofarmakarelaterte dødsraten.<br />
2
Selv om det smerter langt inn i sjelen, er det bra endelig å få <strong>av</strong>slørt at<br />
psykiatrien med iatrogent overlegg <strong>tar</strong> <strong>livet</strong> <strong>av</strong> <strong>sine</strong> <strong>pasienter</strong> og at den har tenkt<br />
å fortsette med det de neste tiårene. Birkenæs skal for så vidt ha takk for at hun,<br />
sikkert utilsiktet og naivt, har <strong>av</strong>slørt psykiatriens behandlingsstrategiske<br />
tenkemåte og kyniske agenda og dermed psykiatriens behandlingsbarbari.<br />
At pasientene i psykiatrien, som i utgangspunktet sliter med fysiske,<br />
psykiske og sosiale helseskader etter traumer og helsenedbrytende levekår,<br />
livsvilkår og ”livsstil”, i tillegg skal utsettes for psykiatriens kyniske<br />
behandlingsstrategi, er ikke til å fatte.<br />
Hvis en annen del <strong>av</strong> helsevesenet hadde gitt uttrykk for samme kynisme<br />
og selv <strong>av</strong>slørt og dokumentert at dens behandlingsstrategi gir en systematisk<br />
økende dødsrate, regner jeg med at ansvarlige helsemyndigheter hadde grepet<br />
inn.<br />
Som om dette ikke er <strong>no</strong>k, så begår årlig minst 100 <strong>pasienter</strong> i psykiatrien<br />
i Norge (antatte) selvmord ved blant annet hengning/kvelning inne på<br />
psykiatriske institusjoner (Rapport fra Helsetilsynet 3/2009). Årlig skjer det nå<br />
rundt 2000 unaturlige/mistenkelige dødsfall i psykiatrien i Norge hvor det ikke<br />
blir oppgitt <strong>no</strong>en dødsårsak (Statistisk sentralbyrå). Av disse var (i 2006) 11<br />
<strong>pasienter</strong> under 30 år, 27 under 40 år og 56 under 50 år. Hvor mange <strong>av</strong> disse<br />
(antatte) selvmord og andre unaturlige dødsfall er iatrogene uaktsomme,<br />
forsettlige eller overlagte drap?<br />
Vally Vegge, sosiolog/familiesosiolog<br />
3