Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
vær. - De kommer fra Oslo, fra Arendalskanten, fra Skotfoss og<br />
Grenlandsområdet. I juni kommer et musikkorps fra Sandefjord.<br />
Slike innrykk har <strong>på</strong>gått de siste år og det tiltar.<br />
Hjørdis og Karl er ikke særlig stemt for å komme i avisen. «Vi<br />
trenger ingen reklame», sier de.<br />
Men det er da interessant å lese om flinke folk som satser stort og<br />
har utført det meste selv og skapt en god bedrift selv om den ligger<br />
u<strong>på</strong>aktet i kommunens utkant.<br />
Pedersen har ikke tenkt å legge opp. For en tid siden sendte han<br />
inn en reguleringsplan for resten av eiendommen med tanke <strong>på</strong><br />
videre utbygging.<br />
«Jeg føler at jeg må fortsette,» sier Pedersen. «Det er med meg<br />
som med snøballen, når den er i gang, så fortsetter den å rulle.»<br />
En prat med farmor<br />
Karl Pedersens mor traff jeg opptatt med å stelle tøy, enda hun<br />
nylig har fylt 80 år. «Men det må du ikke skrive noe om,» sier hun.<br />
- Som unggutt kjøpte Ole Pedersen, somjeg ble gift med, Portør<br />
nordre for 3 000 kroner. Det var i 1904. I 1910 solgte han stedet til sin<br />
far, der Julius bor nå, forteller hun.<br />
Vi dro til Amerika, der vi giftet oss. Vi kom hjem i 1914. Da var<br />
Karl bare 2% år. Snart kjøpte vi Portør søndre avlos Jens Sørensen<br />
og gav 4 500 for eiendommen. Her ligger pensjonatet.<br />
I 1925 kjøpte vi Stormyr <strong>på</strong> Skåtøy og betalte 14 000,-. Snart<br />
reiste Ole til Amerika igjen, og jeg ble alene med seks barn, den<br />
eldste var da 14 år. 17 år drev jeg gården. .<br />
Det var gode tider i Amerika og Ole tjente godt. Han malte<br />
jernkonstruerte skyskrapere, og ble sendt hit og dit av sine entreprenører.<br />
Fra 1932 slo Ole seg til hjemme. Vi satt med to eiendommer i<br />
10-11 år. I 1935 overtok Karl denne. - Slik begynte det altså.<br />
(Skrevet 1970)<br />
Ingen raknende tråd etter skreddermester Anders<br />
Vestøl<br />
85-åringen har kjære minner som gjetergutt i Gjerstad-skogene.<br />
Skreddermester Anders Vestøl fylte 85 år i går, 30 november 1978.<br />
Han vokste opp i Gjerstad, de var 9 søsken hvoran 7 lever. Foreldrene<br />
drev gårdsbruk. Som guttunge måtte Anders gjete, og fra<br />
56<br />
den tiden har han de kjæreste barndomsminner. Han var glad i dyr<br />
og friluftsliv. Men dagen var lang - fra klokken 7 om morgenen til<br />
halv 7 om kvelden, med en flaske sur melk og smørbrød til niste.<br />
Etter konfirmasjonen gikk han en vinter <strong>på</strong> amtskole i Gjerstad.<br />
Siden reiste han til Risør i skredderlære og ble utlært etter fire år.<br />
Arbeidsdagen var fra kl. 7 til 19, med en times middag. I tillegg<br />
måtte han både fyre og feie. I de to første årene var lønnen kost og<br />
husvær. I tredje året fikk han en dress - det samme i fjerde. Hvis<br />
guttene hadde overtid, fikk de 25 øre timen det siste året.<br />
En dress dengang kostet fra kr. 60-80, sylønnen kom som regel<br />
<strong>på</strong> 30-40 kroner. Meterprisen <strong>på</strong> tøy var gjerne 5-6 kroner.<br />
I skredderfaget var det akkordarbeide, kr. 1,50 for å sy en vest, kr.<br />
2,25 for en bukse og kr. 6,50 for en jakke. En riktig flink kar kunne<br />
sy jakka <strong>på</strong> dagen, men det var litt aven jobb. Det vanlige var to<br />
jakker i uka. Når en svenn fikk seg betalt kr. 20 pr. uke så var det<br />
god betaling, forteller Vestøl.<br />
Da Vestøl var ferdig i Risør, tok han arbeid i Kristiansand, Rjukan<br />
og i Kristiania, der han gikk <strong>på</strong> tilskjæringskurs en vinter, og<br />
tok snart sitt svennebrev.<br />
Til Kragerø kom Vestøl i 1919, og i juli 1920 overtok han skreddermester<br />
Schønbergs forretning. Han drev med flere svenner og<br />
syersker, og hadde alltid fullt opp å gjøre.<br />
Vestøl var meget dyktig i sitt fag - en kar man kunne stole <strong>på</strong>, og<br />
etter hvert fikk han mange solide kunder fra distriktet. Man gj orde<br />
klokt i å følge hans råd i valg av stoffer. «Kjøp to bukser til jakka»,<br />
pleide Vestøl å si. «Da har du dress lenge».<br />
Han var bestandig vennlig og i godt humør - passet så utmerket<br />
ved en disk.<br />
Det er morsomt å høre skreddermesteren fortelle fra sine ungdomsår<br />
i Gjerstad. Han kjente så godt Trydalskjempa - Olav Jensen<br />
- ja faren også. Begge var sterke, snille og glad i fine hester. De<br />
ville nødig vise sine krefter.<br />
Olav var en kar <strong>på</strong> vel 6 fot og veide 145kg. Han fikk aldri stor nok<br />
hatt! Til dress måtte han ha 5 meter stoff, det vanlige er 3 meter eller<br />
litt mer.<br />
Anders Vestøl har vært en aktiv mann i Kragerø både i menighets<br />
- og samfunnsliv. I en årrekke har han kjempet iherdig for<br />
avholdssaken. Frikirken har vært hans menighet, og han har vært<br />
en av lederne der, og en flittig søndagsskolelærer.<br />
Vestøl har vært med i forliksråd, helseråd, medlem av styret i<br />
Kragerø Sparebank - en tid også styreformann.<br />
Han har også deltatt i det politiske liv, således medlem både av<br />
bystyre og formannskap, der han representerte Venstre. En tid var<br />
han varaordfører.<br />
57