You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
II<br />
slåtten. En varm sommerdag gikk Per og slet som en tyrk, med<br />
svettedråpene dryppende fra nesetippen. Det var forresten lørdag,<br />
og han bestemte seg for å ta et bad nede i Kvernkilen, en riktig<br />
storvask. Det kunne trengs. Josefine hadde for lengst begynt å<br />
klage over svettelukten som fulgte ham i sengen. Nå skal jeg<br />
skrubbe meg og såpe meg inn så kjerringa skal dåne av bare godlukten,<br />
tenkte Per da han ut <strong>på</strong> kvelden ruslet ned til sjøen.<br />
Borte <strong>på</strong> svaberget spente han av seg den gamle buksen, skjorten,<br />
sokkene og hele stasen. Han tenkte å sette seg i sanden, der<br />
vannet var grunt. Han kunne ikke svømme.<br />
Nå gikk det ikke bedre enn at han gled <strong>på</strong> en stein og havnet ute i<br />
vannet med et plask. Der lå han og kavet og gapte som en fisk <strong>på</strong><br />
land, men så fikk han også en «flygende start» <strong>på</strong> badingen. Forresten<br />
var det ikke dypt. Han fikk snart fast grunn under føttene, og<br />
så satte han seg trygt <strong>på</strong> grunt vann og tok til å skrubbe seg mens<br />
småbølgene skvulpet omkring ham.<br />
Med ett syntes han det var noe som begynte å lee seg under ham.<br />
N ei, kanskje han tok feil. Det var riktignok som om det også sved,<br />
men det var vel bare rimelig, tenkte han, at det måtte svi når baken<br />
hans en sjelden gang kom i berøring med saltvann.<br />
Nei, nå ble det for ille. Han fikk de stive beina inn under kroppen<br />
, ,<br />
---- -<br />
Kvernkil-stua i vinterdrakt.<br />
30<br />
og støtte seg med begge hender for å komme seg opp. Sannelig var<br />
det ett eller annet som klamret seg fast og fulgte med opp av<br />
vannet! Han prøvde å slite det løs, men forgjeves. Et uhyre med<br />
sugende armer viklet seg om ham bakfra, rundt lårene.<br />
Per satte i et gaul og la <strong>på</strong> sprang.<br />
«Ta det, ta det!» skrek han da han kom fram til huset, og han<br />
veivet med armene som en avsindig, mens han hoppet omkring og<br />
bar seg.<br />
Først trodde riktignok Josefine at mannen hennes hadde gått fra<br />
forstanden. Hun stod der himmelfallen <strong>på</strong> trammen, til det endelig<br />
gikk opp for henne hva som stod <strong>på</strong>. Men da viste hun seg også<br />
handlekraftig nok. Hun f6r inn, trev forskjærskniven, og så måtte<br />
blekkspruten bøte med livet etter at hun hadde kuttet over noen av<br />
fangarmene. Men Pers akterspeil var også oversprøytet med<br />
blekksprutens væske, så han hadde lite igjen for at han hadde<br />
skrubbet av seg noe av skitten i sjøen.<br />
Resten av lørdagskvelden måtte Per pent finne seg i å bli skrubbet<br />
av Josefine. Verst gikk det ut over akterspeilet. Men Per kom<br />
iallfall den kvelden i seng så ren som han ikke hadde vært siden<br />
konfirmasjonen, og vel så det.<br />
Og Per tok ikke flere bad i Kvernkilen, det folk vet om. Det ble<br />
sagt at han holdt seg til vaskebaljen <strong>på</strong> Josefines kjøkken etter den<br />
dagen.<br />
En svartjulaften i småbyen<br />
Noen dager før hadde værgudene sendt snø med fint føre, men<br />
om morgenen nevnte dag kom omslaget. Det kom et voldsomt<br />
regnvær som varte hele dagen, kvelden og langt uti de små timer.<br />
Så fryktelig glatt det ble <strong>på</strong> byens gater. Rett som det var gikk en<br />
hederlig borger over ende i slapset. A fy, A fy.<br />
Om kvelden var det fest <strong>på</strong> lokalet, og de måtte reise i båt over<br />
vannet. Ottar Sivertsen og frue hadde bestemt seg for å reise ut og<br />
bestilte følge med en mann som startet fra Køhlers brygge kl. 18.<br />