Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Da Nils ble gammel kom han roende til Roligheden - helst om<br />
våren - og hadde stang med seg. Da satte han seg <strong>på</strong> «nabbene» og<br />
fisket etter sei, filosoferte og tenkte <strong>på</strong> ungdomsår som han her<br />
hadde med sin Petronelle.<br />
Nils hadde en bror som het Per. Han var smed ved grubene og<br />
bodde i Langårdsund, Skomakerbukta, der Heinrich B. Biørn i dag<br />
har sitt sommersted. Per var en gang med <strong>på</strong>jakt etter bj ørn som de<br />
hadde sett ved «Banstakdalen», men binna kom seg unna ved å<br />
'svømme over til fastlandet.<br />
Nils Hansen hadde også en datter, Inger. Hun ble gift med Lars<br />
Hansen <strong>på</strong> Vestre Gumøy.<br />
«Station»<br />
Her passer det å sitere et vers fra en vise som ble laget <strong>på</strong> baron<br />
Wedels tid:<br />
Så lettede vi anker og stod for raumskjøds vind<br />
kurs over Langesund til Roligheden ind.<br />
Sitt navn det bær med Foje det vet hver ærlig mand som der har<br />
fanget Rolighed.<br />
Gud bedre vår forstand.<br />
På Roligheden var «Station» - møtested for jaktmannskap og<br />
andre sjøfarende - en stor bygging som lå like ved Kreppa, tvers<br />
Hjørdis og Lars Brekka, foreldrene til Anlaug og de fire driftige<br />
Brekka-«guttane», Bjarne, Rolf, Johan og Leif Helge . Datteren,<br />
Hjørdis, overtok Roligheden etter sin far Lars Bærulfsen.<br />
82<br />
over lå Garpevika. På «Station» solgte de både mat og drikke -<br />
brennevin. Man kunne også overnatte, men helst lå de i sinejakter.<br />
For ca. 80 år siden kunne en se svære <strong>på</strong>ler i sjøen langs fjellet og<br />
stokkverk etter brygge. Her lå jaktene. Et mindre hus lå i nærheten<br />
av det store. «Station» er jo omtalt i Oslo - Statsarkivet - og det har<br />
blitt en vise om livet der.<br />
I storm og stille fikk de god tid til å festeder - ble drukne og sloss<br />
mer eller mindre og det gikk fort mange penger for dem som ikke<br />
kunne styre seg.<br />
En jakteskipper fra Fredrikstad fortalte dette <strong>på</strong> sine gamle dager:<br />
«Her i Roligheden har jeg drukket opp mange penger. Her<br />
måtte vi innom enten vi kom øst- eller vestfra. Det hente vi lå der<br />
bort imot en uke eller lenger og reiste pengeløse av og til .. . Neste<br />
gangen reiser vi forbi, men landligge ble det».<br />
På Fluer gikk det gjerne mange sauer, en annenjaktskipper fikk<br />
lyst <strong>på</strong> fårikål og ville kvarte et saueslakt. Han tok tidlig ut og fikk<br />
den vettskremte flokken helt ut <strong>på</strong> det bratte stup og mente å ha<br />
alle gode sjanser og slo armene ut, men da løp en sint saubukk frem<br />
og skallet til tjuven og begge for utfor. Derav kommer navnet<br />
«Bukkeskreieb> .<br />
Det store huset «Station» ble solgt og revet og farger Halvorsen i<br />
Kragerø var kjøper. Materialene kom til nytte da de bygde Dørdal<br />
hotell.<br />
Siden har folk rotet i de gamle tufter, funnet skorsteinsheller,<br />
glassbrot, redskap og mye skrot, blant maur og lopper. Sølvpenger<br />
fra det 17. århundre er blitt funnet.<br />
Gamle-Erik<br />
I Revåsen (Myra) sto et lite hus. Der bodde i sin tid et ektepar-Erik<br />
Svenske og Anne. Erik var kjempesterk, og brutal. Folk flest var<br />
redde for ham. Erik var uvenner med Ola som bodde i Garpevika.<br />
En dag kom Erik og Anne fra byen. Erik var beruset og i krigshumør.<br />
Ola rodde føre men ble innhentet. Erik greip fast i farkosten,<br />
truet Ola til å legge inn årene og sitte aldeles stille. Så lot han<br />
Anne gå uti, og gi mannen juling, og hun dengte løs <strong>på</strong> ham, turde<br />
ikke annet. Ola sa siden at han satt rolig, ellers hadde svensken tatt<br />
ham, og omgangen hadde blitt mye verre, og Erik kunne fortelle at<br />
Ola hadde fått pryl aven kjærring. Fy for skam!<br />
Etter en brann i Revåsen plukket folk en mengde bringebær. Et<br />
par kvinnfolk hadde kommet litt for nær Eriks hus. Da kom han<br />
farende imot dem full av skjellsord og banning. De ble vettskremte,<br />
sprang hjem og sa at Gamle-Erik hadde vært etter dem.<br />
83