You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Slagsmål og kvinnerov<br />
Ved soleglad kom det nok en fantebåt som la inntil. Det var Ludvigane<br />
fra Grimstadkanten, gamle kjente. De hilste hverandre og det<br />
var stor gjensynsglede. - Tater-Else hadde tatt <strong>på</strong> seg den beste<br />
kjolen med korte ermer og utringet i halsen. Rundt hodet over det<br />
lyse hår hadde hun bundet et rosefarget tørkle. «Hun så fortjusande<br />
ut. Tenk at Fred hadde fått så fin jente».<br />
Jenta ble interessert og la merke til at de hadde større og flottere<br />
båt, seil og utstyr, og de førte seg <strong>på</strong> en penere måte. Hun ble straks<br />
sjarmert av den sørlandske dialekten. I båten var det bare et ektepar<br />
og deres sønn, Ingebret, en knakende kjekk kar i 25 års alderen.<br />
Han hadde fart mye tilsjøs, vært i marinen og var nylig kommet<br />
hjem fra langfart. I Danmark hadde han kjøpt noen flasker billig,<br />
sterkt brennevin som han nå tok fram og spanderte.<br />
De satt i deres båt. Ingebret var den mest belevne og slo snart<br />
Fred ut. Alle smakte <strong>på</strong> det sterke. Kvinnene blandet det med vann<br />
og sukker. Else ble nødet både vel og lenge til å smake, likte det og<br />
kjente snart en varm beruselse. Ingebret fortalte fra sjølivet, sang<br />
viser og gjorde stor lykke med: «Hermann og grevinne Agnes» <strong>på</strong><br />
tyve vers.<br />
Snart ble de noe høyrøstet; det utartet til skrål, skrik og slagsmål<br />
ut<strong>på</strong> natta. De hørte levenet både i Bråten, <strong>på</strong> Midt-Gumøy og<br />
Risbråten. Fra første stund av kastet Ingebret alt i ett sine beund-<br />
Et fanteslagsmål om en fager jente, og ved Tanganodden gikk<br />
Tater-Else med i Ludviganes båt, stakkars Fred. -<br />
18<br />
rende øyne <strong>på</strong> Else til stor ergrelse for Fred, og fyren slo seg ned<br />
ved hennes side; ja da ble gutten helt ifra seg og skrek: «Hold deg<br />
vekk fra kjæresten min!»<br />
Dermed «byrja spetaklet». Den fredelige fanten, Fredrik, hadde<br />
fått mer enn nok innenfor vesten. Han krabbet under dekk, og<br />
snart snorket han fra det hele. Else hoppet iland og så bataljen<br />
derfra. Ingebret ordnet opp, og Fred fikk pryl. Mor hans hjalp han<br />
det beste hun kunne. De tumlet over begge båtene. Manda sloss<br />
som en helt, grep en langskaftet lime og dengte løs. I det samme<br />
fikk Fred en fulltreffer og gikk i dekk.<br />
Fenta tok en overhaling og f6r bakover til havs. Det så vittig ut;<br />
Else storlo og f6r opp <strong>på</strong> toppen av odden og gjemte seg i noe<br />
småkratt. Manda la ett plagg over Fred, rev av seg sine våte plagg,<br />
hengte dem opp og krøp nedunder.<br />
Ingebret fant snart Else og i flere timer elsket de uforstyrret i<br />
sommernatta. En tornebusk full av roser hang over dem. Else<br />
reiste med sin nye kavaler. De løste båten og gled lydløst ut<strong>på</strong><br />
fjorden. Det lysnet av dag. Ved båe-støtta hang en seilbåt fast og<br />
ved roret satt en unggutt og sov. Ingebret seilte bort, brølte til ham<br />
og lo: «Nå må du vakne gutt!» Han hadde besøkt ei jente <strong>på</strong><br />
Jomfruland, sovnet og drevet mot støtta. Ved Kjelsø rundet de og<br />
gjemte seg innerst like ved Haukeberg. Her kokte de kaffe mens de<br />
gamle sov. Snart gikk de op<strong>på</strong> fjellet med utsikt østover. Stedet<br />
heter Borken. De ville vite Fredriksfamiliens kurs, og ville nødig<br />
treffes. Det var jo litt av et bruderov, kvinnerov, Ingebret hadde<br />
forvoldt. Kvelden før hadde far sagt til dem at de skulle østover.<br />
Ganske riktig, der så de båten, seilene kom opp, og de stevnet mot<br />
øst. Ludvigane følte seg trygge og dro mot hjemtraktene.<br />
De andre traff snart <strong>på</strong> en mann som tørket ruser <strong>på</strong> sin holme.<br />
De seilte bort og Fred spurte: «Har du sett en båt seile forbi? »<br />
«Nei», sa fiskeren, «men jeg har vært i Geitholmsundet og trekt<br />
ruser og nylig kommet» . De tente pipene, og det ble en del prat.<br />
Manda spurte: «Bor det noen i den røde stua nå?» Jo, der bor ei<br />
gammal jente alene. De var fire søsken. Faren var husmann, drakk<br />
og var ikke snill mot sine. Den som fikk det mest vondt var kona.<br />
Da den eneste sønnen deres, Erling, døde gikk det fryktelig inn <strong>på</strong><br />
henne. Hun la seg til sengs og ville ikke ta mat til seg. En morgen<br />
var kona borte. Døtrene ble sendt til naboene, men ingen hadde<br />
sett henne.<br />
N este dag kom en innom og sa til mannen: «Det henger noe rart i<br />
den store furua <strong>på</strong> fjellet ovenfor huset ditt; jeg så det fra sundet».<br />
De gikk opp. Der hang Ingebjørg. Tauet hadde hun kastet over en<br />
tykk grein som pekte mot fjorden. «Men dette hendte mange år før<br />
jeg kom til holmen», sa fiskeren.<br />
19