Svartnes, Erik (2005): NH-90 som utvidet våpen - Luftkrigsskolen
Svartnes, Erik (2005): NH-90 som utvidet våpen - Luftkrigsskolen
Svartnes, Erik (2005): NH-90 som utvidet våpen - Luftkrigsskolen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Hovedoppgave<br />
LKSK II/2<br />
Modul VI<br />
“<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> <strong>utvidet</strong> <strong>våpen</strong>- og<br />
sensorplattform”<br />
av<br />
Kadett <strong>Erik</strong> <strong>Svartnes</strong><br />
Kull 54 <strong>Luftkrigsskolen</strong> 2004-05
Undertegnede vil gjerne benytte anledningen til å takke de <strong>som</strong> har hjulpet til med denne<br />
oppgaven. Først og fremst vil jeg rette en takk til mine medkadetter og samarbeidspartnere ved<br />
<strong>Luftkrigsskolen</strong>, Lina Kongshavn og Rune Jarwson, samt David Westnes. I tillegg har min<br />
veileder Morten Karlsen kommet med både nyttige og viktige innspill underveis. En stor takk<br />
rettes også til både Stian Betten og, vår nærmeste kontaktperson ved FFI, Erlend Hoff, for hans<br />
innspill og hjelp underveis, samt hans bidrag til å skaffe kildemateriale. Takk også til Are Sollie<br />
ved Kongsberg AD for informasjon om NSM. Takk også til Karl Selanger for hans hint og tips<br />
underveis.<br />
<strong>Erik</strong> <strong>Svartnes</strong><br />
Trondheim, April <strong>2005</strong><br />
Synopsis<br />
Gjennom bruk av et teoretisk scenario og en metode kalt flermålsanalyse undersøker oppgaven<br />
hvilke egenskaper <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil ha der<strong>som</strong> <strong>våpen</strong>systemene til plattformen utvides i forhold til det<br />
<strong>som</strong> er planlagt i dag. Våpensystemer <strong>som</strong> NSM, Hellfire og presisjonsstyrte raketter blir lagt til<br />
arsenalet av <strong>våpen</strong> <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> deployert om bord på Fridtjof Nansen-klassen har tilgjengelig. En<br />
drøfting av sensor- og effektorkapasitet samt egenbeskyttelsesevne opp mot nærmere spesifiserte<br />
målkategorier påviser at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan fungere effektivt <strong>som</strong> <strong>våpen</strong>- og sensorplattform mot både<br />
sjø- og landmål generelt, samtidig <strong>som</strong> det blir klart at plattformen ikke kan nyttes mot luftmål.<br />
2
1 INNLEDNING 4<br />
2 ANALYSE 5<br />
2.1 AVGRENSNING 5<br />
2.2 FORUTSETNINGER 11<br />
3 METODE 12<br />
3.1 PRESENTASJON AV SCENARIO 12<br />
3.2 GJENNOMGANG AV SCENARIET 14<br />
3.3 OPPSUMMERING AV IDENTIFISERTE MÅLKATEGORIER 16<br />
3.4 FLERMÅLSANALYSE 17<br />
3.5 GRAFISK FREMSTILLING AV FLERMÅLSANALYSEN 19<br />
4 TEORETISK FORANKRING 21<br />
4.1 RADAR, SONAR OG ANDRE SENSORER 21<br />
4.2 KAMPSYSTEMET FRIDTJOF NANSEN 27<br />
4.3 <strong>NH</strong> <strong>90</strong> 30<br />
4.4 VÅPENSYSTEMER MOT SJØMÅL 34<br />
4.5 VÅPENSYSTEMER MOT LANDMÅL 40<br />
4.6 VÅPENSYSTEMET OPPSUMMERT 44<br />
5 DRØFTING AV SYSTEMALTERNATIVET 45<br />
5.1 BAKGRUNN 45<br />
5.2 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>S EGENSKAPER 45<br />
5.3 SENSORKAPASITET 47<br />
5.4 EFFEKTORKAPASITET 53<br />
5.5 EGENBESKYTTELSE 56<br />
5.6 KAPASITETER MOT MÅLTYPER, KONKLUSJON 61<br />
5.7 KOBLING TIL NASJONALE OPPGAVER 63<br />
6 OPPSUMMERING 64<br />
7 REFERANSER 65<br />
7.1 ARTIKLER OG BØKER 65<br />
7.2 INTERNETT 65<br />
7.3 ANDRE KILDER 67<br />
8 VEDLEGG 68<br />
8.1 VEDLEGG 1, VEKTING I FLERMÅLSANALYSEN 68<br />
3
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> <strong>utvidet</strong> <strong>våpen</strong>- og sensorplattform<br />
1 Innledning<br />
Som de fleste hovedoppgaver skrevet ved <strong>Luftkrigsskolen</strong> (LKSK) skal dette arbeidet<br />
representere kulminasjonen av 4 års utdanning ved skolen. Denne oppgaven er dog noe<br />
annerledes enn de <strong>som</strong> er skrevet tidligere år, av to årsaker. For det første er denne oppgaven en<br />
fortsettelse av en tidligere semesteroppgave, og for det andre er den skrevet <strong>som</strong> del av et<br />
samarbeidsprosjekt mellom LKSK og Forsvarets Forskningsinstitutt (FFI). Arbeidet er<br />
individuelt utført, men har til hensikt å være en del av et større arbeid, der i alt fire kadetter ved<br />
skolen er med og bidrar med oppgaver om forskjellige systemalternativer.<br />
Prosjektet <strong>som</strong> oppgaven er en del av kalles ”Prosjekt 883, Nye kampfly – støtte til Forsvaret”,<br />
og et av delprosjektene består i å undersøke hvilke alternativer <strong>som</strong> finnes til kampfly, om noen.<br />
Det er her vi kommer inn. Gjennom våre oppgaver skal vi undersøke hvilke kapasiteter <strong>som</strong><br />
ligger i alternative systemer, det være seg eksisterende systemer, eller systemer <strong>som</strong> kun er på<br />
utviklings- eller eksperimentstadiet i dag. Det systemet <strong>som</strong> undersøkes i denne oppgaven kan<br />
vel sies å ligge et sted midt i mellom. Det valgte systemet er kampsystemet Fridtjof Nansen og<br />
dets helikoptre, <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Den første fregatten, Fridtjof Nansen, er levert og under utprøving og er<br />
således et eksisterende system selv om det ikke er i operativ tjeneste. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptrene<br />
derimot er ikke levert enda og er således på utviklingsstadiet. I tillegg har systemet blitt tillagt<br />
noen egenskaper <strong>som</strong> ikke er planlagt, nettopp for å kunne teste det i andre roller og til andre<br />
oppgaver en de <strong>som</strong> i dag er tiltenkt kampsystemet. Slik sett kan dette ses på <strong>som</strong> et<br />
eksperimentelt system, men med en blanding av eksisterende og nye komponenter.<br />
Kampsystemet Fridtjof Nansen med sine <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptre vil til sammen utgjøre den mest<br />
avanserte <strong>våpen</strong>plattform Norge noensinne har hatt. Systemet er også den dyreste<br />
enkeltinvesteringen Forsvaret noensinne har gjort, med en kostnadsramme på ca. 20 milliarder<br />
kroner. 1<br />
Sjøforsvaret presenterer selv systemet <strong>som</strong> et anti-ubåt system 2 , og at dette er hovedoppgaven<br />
gjenspeiler seg i utrustningen og bestykningen til systemet. Helikoptrene spesielt vil i<br />
utgangspunktet kun være utrustet for anti-ubåt krigføring, og det foreligger ingen konkrete planer<br />
fra Forsvarets side om å anskaffe andre <strong>våpen</strong>typer til <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Dette er interessant i og med at<br />
dette er den største investering Forsvaret noensinne har gjort. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er en svært kapabel<br />
plattform, og der<strong>som</strong> man skulle ønske det burde den kunne utrustes med flere <strong>våpen</strong>typer enn<br />
1 http://www.mil.no/fregatter/start/article.jhtml?articleID=41363 Benyttet 1.4-<strong>2005</strong><br />
2 http://www.mil.no/pubs/fnett/forsvarsnett/fregatter/start/fakta/ Benyttet 1.4-<strong>2005</strong><br />
4
de <strong>som</strong> er forespeilet. I denne oppgaven skal derfor søkelyset rettes mot <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, og det vil bli<br />
undersøkt om den vil kunne fungere <strong>som</strong> plattform for en rekke andre <strong>våpen</strong>typer.<br />
Oppgavens hensikt er å gi et innspill til det pågående prosjektet ved FFI vedrørende hvilke<br />
mulige kapasiteter <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan ha i fremtiden.<br />
2 Analyse<br />
Denne oppgaven vil ha følgende problemstilling:<br />
Hvor godt kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ivareta kravene til sensorkapasitet, effektorkapasitet og egenbeskyttelse<br />
<strong>som</strong> del av en NATO styrke i et fiktivt scenario?<br />
For å kunne svare på denne problemstillingen må visse forutsetninger og avgrensninger legges til<br />
grunn.<br />
2.1 Avgrensning<br />
2.1.1 Om kilder og oppgavens validitet<br />
Denne oppgaven er ikke gradert og den er således avhengig av å kun referere til åpne kilder.<br />
Dette er til tider vanskelig i og med at oppgaven i hovedsak omhandler <strong>våpen</strong>systemer og<br />
plattformer <strong>som</strong> er i aktiv bruk, enten i Norge eller andre land. Åpne kilder på dette området<br />
begrenser seg gjerne til generelle informasjonsbrosjyrer fra produsentene, og til Internett. Svært<br />
mange av de oppgitte kildene er således å finne på Internett, for eksempel på produsentenes egen<br />
hjemmesider, eller på sider opprettet av interessegrupper og organisasjoner <strong>som</strong> samler inn slik<br />
informasjon til allmenn presentasjon.<br />
Gradert informasjon inneholder ofte opplysninger <strong>som</strong> kunne vært av svært interessant art for<br />
denne oppgaven. Eksempelvis er opplysninger om <strong>våpen</strong>s rekkevidde og sensorkapasiteter,<br />
oppløsning på radarer og frekvensbånd for sonarer informasjon <strong>som</strong> kunne gitt et mer nøyaktig<br />
bilde av hvor effektive de forskjellige <strong>våpen</strong>- og sensorsystemer er mot spesifiserte<br />
målkategorier. At slik informasjon ikke er tilgjengelig begrenser dybden på drøftingen i<br />
oppgaven, siden denne må basere seg på informasjon fra åpne kilder.<br />
Forfatteren har for øvrig selv lang erfaring fra bruken av maritime helikoptre og vil i enkelte<br />
tilfeller kunne brukes <strong>som</strong> kilde.<br />
5
2.1.2 Systemalternativets oppsett<br />
I semesteroppgaven ”<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> fremtidig <strong>våpen</strong>plattform” 3 ble begrepet systemalternativ 4<br />
presentert, og i denne oppgaven skal vi gå nærmere inn på det spesifikke systemet <strong>som</strong> skal<br />
undersøkes.<br />
Systemalternativet tar utgangspunkt i den mest sannsynlige retningen Luftforsvaret vil bevege<br />
seg, nemlig en retning der kampfly, les jagerfly, fortsatt vil være et hovedsatsning<strong>som</strong>råde. 5<br />
Denne oppgaven har derimot ikke til hensikt å drøfte hvorvidt Norge trenger jagerfly i fremtiden.<br />
Jagerfly innehar noen vesentlige kvaliteter <strong>som</strong> er avgjørende for Forsvarets totale kapasitet,<br />
deriblant hurtighet og rekkevidde. Norge hevder jurisdiksjon over store områder, og det er<br />
korrekt av Norge å besitte en kapasitet <strong>som</strong> gjør oss i stand til hurtig å kunne reagere på<br />
oppdukkende trusler i disse områdene. Videre virker det sannsynlig at Forsvarets skarpe oppdrag<br />
i den overskuelige fremtid mest sannsynlig vil bestå av deltagelse i internasjonale operasjoner,<br />
der jagerfly har vært, og nok fortsatt vil være, en etterspurt kapasitet. Følgelig anses det <strong>som</strong><br />
naturlig, og i Norges interesse, at Luftforsvaret i fremtiden fortsetter å satse på jagerfly. Det <strong>som</strong><br />
denne oppgaven derimot ønsker å stille et spørsmål ved er antallet jagerfly <strong>som</strong> Norge trenger,<br />
og om det eventuelt finnes et alternativ <strong>som</strong> kan erstatte jagerfly på noen områder.<br />
I dagens situasjon er det kun F-16 jagerfly <strong>som</strong> har offensive kapasiteter i luften, der<strong>som</strong> man ser<br />
vekk fra 333 skvadronens Orion og deres evne til å medbringe torpedoer mot ubåter. Når<br />
Forsvaret skal bekjempe enten landmål, (overflate)sjømål eller luftmål med luftstridsmidler er<br />
det således kun F-16 <strong>som</strong> kan benyttes i dag, og der<strong>som</strong> utviklingen går <strong>som</strong> planlagt er det lite<br />
<strong>som</strong> tyder på at det vil bli noen endring i denne situasjonen. Men her står Luftforsvaret overfor et<br />
dilemma.<br />
Det kreves mye trening for å holde flygerne operative innen de forskjellige typene oppdrag, eller<br />
roller. Å bekjempe landmål er noe ganske annet enn å bekjempe luftmål, og tid og ressurser må<br />
settes av for å holde flygerne operative innenfor de respektive rollene. I tillegg legger dette en<br />
føring på hvor mange jagerfly <strong>som</strong> trengs; jo flere roller <strong>som</strong> skal utføres av samme plattform, jo<br />
flere enheter må vi ha av den plattformen.<br />
Og her ligger sakens kjerne; for å opprettholde den stridsevnen <strong>som</strong> Stortinget har bestemt at<br />
Forsvaret skal ha må Luftforsvaret besitte et visst minimumsantall av jagerfly 6 . Og jagerfly er<br />
3 <strong>Svartnes</strong>, <strong>Erik</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> fremtidig <strong>våpen</strong>plattform, (Trondheim) <strong>Luftkrigsskolen</strong> 2004<br />
4 I forrige oppgave kalt strukturpakke<br />
5 http://www.mil.no/luft/start/omlf/fremtiden/article.jhtml?articleID=<strong>90</strong>007 Benyttet 2.4-<strong>2005</strong><br />
6 For mer om Forsvarets oppgaver og det antatte minimumsantallet for jagerfly <strong>som</strong> Luftforsvaret må ha, se<br />
Stortingsproposisjon 42 (2003-2004) og Forsvarsstudien 2000<br />
6
kostbare. Ergo blir det interessant om Norge besitter, eller vil besitte, ett alternativ til denne<br />
kostbare plattformen. Et alternativ <strong>som</strong> kunne overtatt noen, men ikke alle, oppgavene eller<br />
rollene til jagerflyene. Dette ville frigjort kapasitet hos jagerfly<strong>våpen</strong>et, slik at det kunne fokusert<br />
på færre oppgaver, og med færre oppgaver kan det være tenkelig at Luftforsvaret ikke trenger et<br />
like stort antall jagerfly. Dermed er scenen satt for det <strong>som</strong> denne oppgaven skal undersøke;<br />
hvilke roller kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utføre, og eventuelt overta, på en slik måte at Luftforsvaret ikke trenger<br />
det antallet jagerfly <strong>som</strong> for øyeblikket er antatt vil være et minimum.<br />
2.1.3 Om måltyper og drøfting av disse i flermålsanalysen<br />
For å gjøre denne oppgaven overkommelig må det defineres et sett oppgaver, eller måltyper, <strong>som</strong><br />
det er aktuelt å vurdere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> opp mot. Måltypene deles i tre; landmål, luftmål og sjømål. For<br />
denne oppgavens del vil to typer mål utgjøre hovedkategoriene; henholdsvis landmål og sjømål.<br />
Helikoptre har visse iboende begrensninger <strong>som</strong> man ikke kommer unna, eksempler på dette kan<br />
være hastighet, høydekapasitet og rekkevidde. Uansett hvordan man utstyrer et helikopter, vil det<br />
verken ha hastigheten, høydekapasiteten eller rekkevidden til realistisk å kunne ta opp kampen<br />
mot andre luftmål <strong>som</strong> jagerfly, kryssermissiler eller taktiske ballistiske missiler, med et mulig<br />
unntak for andre helikoptre. I oppgaven vil det derfor ikke vies like mye plass til drøfting rundt<br />
luftmål <strong>som</strong> for de andre to måltypene. Luftmål vil dog tas med i alle sammenligninger, siden de<br />
tabeller og matriser oppgaven benytter seg av er utarbeidet <strong>som</strong> et felles sett for de kadetter <strong>som</strong><br />
samarbeider med FFI i dette prosjektet. Dette er gjort for at FFI senere kan ta for seg alle<br />
oppgavene og sette de data og konklusjoner <strong>som</strong> vi har kommet frem til inn i en felles<br />
flermålsanalyse. Det blir således viktig at alle følger samme mal selv om det utvalgte<br />
systemalternativet i praksis ikke har mulighet til å fungere effektivt mot en måltype, <strong>som</strong> tilfellet<br />
er her. Hadde man utelatt å vurdere systemalternativet opp mot en måltype ville dette skapt et<br />
hull i dataene slik at programmet ikke kunne utført en fullverdig beregning av<br />
systemalternativets kapasiteter målt opp mot de andre systemalternativene.<br />
Videre må det identifiseres forskjellige målkategorier innenfor måltypene. For å gjøre dette har<br />
vi konstruert et scenario, delt opp i fire faser, der vi vil identifisere totalt 18 forskjellige<br />
målkategorier. Dette scenariet danner bakteppet for drøftingen av systemalternativene.<br />
2.1.4 Hvordan systemalternativet drøftes<br />
Systemalternativet er stort sett likt det styrkeoppsettet Luftforsvaret har i dag, i det at det<br />
inneholder både jagerfly og helikopter. Endringen i forhold til dagens organisasjon er at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
vil bli gitt oppgaver det i dagens oppsett ikke er tiltenkt, og følgelig blir oppgavene til jagerfly<br />
7
edusert. For denne oppgavens del er tanken at jagerfly primært skal brukes mot luftmål, altså i<br />
en anti-luft rolle, mens <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> skal vurderes mot sjømål og landmål. At jagerfly er effektive i<br />
rollen anti-luft tas for gitt, og det vil ikke bli viet plass til drøfting rundt jagerflyenes kapasiteter i<br />
denne rollen, ei heller vil det diskuteres hvilke jagerfly <strong>som</strong> kunne vært aktuelle i dette<br />
systemalternativet. En slik diskusjon er av et slikt omfang at den ville krevd en hovedoppgave<br />
alene.<br />
Fridtjof Nansen-klassen og dens kapasiteter vil heller ikke bli drøftet. Plattformen blir gitt en<br />
kort presentasjon, og en gjennomgang av dens viktigste <strong>våpen</strong>systemer og sensorer blir<br />
presentert. Dette er gjort fordi Fridtjof Nansen-klassen anses <strong>som</strong> en svært viktig del av<br />
systemalternativet og en grunnleggende forståelse av dens kapasiteter bør være en naturlig del av<br />
denne oppgaven. FN-klassen tilhører for øvrig Sjøforsvaret, mens <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptrene tilhører<br />
Luftforsvaret. Det er slik sett ikke naturlig å drøfte FN-klassen i denne oppgaven. Noen<br />
diskusjon rundt kommandomyndighet over plattformer blir heller ikke gjennomført, fokuset<br />
ligger på kapasitetene til systemet, ikke hvem <strong>som</strong> bestemmer over det.<br />
Av elementene i mitt systemalternativ er det følgelig kun <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> vil bli drøftet i detalj.<br />
Drøftingen vil ta for seg styrker og svakheter ved plattformen <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, drøftet opp mot<br />
målkategoriene fra scenariet. Drøftingens validitet er for øvrig subjektiv i det at den er et resultat<br />
av undertagnedes kunnskaper på området og er således, om ikke en feilkilde, så i hvert fall en<br />
kilde til en mulig videre diskusjon.<br />
Kapasitetene <strong>som</strong> blir drøftet er henholdsvis sensorkapasitet, effektorkapasitet og<br />
egenbeskyttelse. I drøftingen vil det gis en karakter <strong>som</strong> representerer <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s kapasitet mot<br />
målkategorien. Karakterene deles inn i ”God”, ”Middels”, ”Dårlig” og ”Ingen kapasitet”. For å<br />
kunne ha litt større slingringsmonn i drøftingen har disse igjen blitt delt inn i verdier fra 0-9, der<br />
9 er best og 1 dårligst. Karakteren 0 innebærer ”Ingen kapasitet” mot målkategorien. De<br />
forskjellige kapasitetene vurderes slik:<br />
2.1.4.1 Sensor<br />
Med begrepet sensor menes i denne sammenheng det utstyret <strong>som</strong> plattformen eller<br />
<strong>våpen</strong>systemet benytter seg av til å oppdage og overvåke et mål, samt til innsamling,<br />
bearbeidelse og presentasjon av data. Sensorer kan være både aktive og/eller passive.<br />
8<br />
• Dårlig: Tallkarakterene 1-3 innebærer at sensorene har ingen eller liten evne til å samle<br />
inn informasjon om målet. Målet kan ikke engasjeres på bakgrunn av tilgjengelig<br />
sensorinformasjon.
• Middels: Tallkarakterene 4-6 innebærer at sensorene er i stand til å innhente noe, men<br />
ikke komplett informasjon om målet, alternativt at målet kun kan oppdages av en sensor.<br />
Det vil være mulig å avfyre <strong>våpen</strong> mot målet, men disse vil ikke være garantert treff.<br />
• God: Tallkarakterene 7-9 innebærer at sensorene er i stand til å innhente all den<br />
informasjon <strong>som</strong> er nødvendig for å engasjere målet. Målet kan også monitoreres av flere<br />
sensorer samtidig.<br />
2.1.4.2 Effektor<br />
Med effektor menes det <strong>våpen</strong>system <strong>som</strong> benyttes mot målet.<br />
• Dårlig: 1-3 innebærer at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har liten eller ingen evne til å engasjere målet, eller at<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ikke har effektor <strong>som</strong> kan brukes mot målet<br />
• Middels: 4-6 innebærer at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har mulighet til å benytte en effektor mot målet, men at<br />
det ikke nødvendigvis blir nedkjempet. Målet vil bli skadet, men vil kunne fortsette<br />
striden i et begrenset omfang.<br />
• God: 7-9 innebærer at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil kunne benytte en eller flere effektorer mot målet, og det<br />
er stor sannsynlighet for at målet enten blir fullstendig nedkjempet, eller at målet ikke<br />
lenger vil være stridsdyktig.<br />
2.1.4.3 Egenbeskyttelse<br />
Karakteren for egenbeskyttelse gir et inntrykk av hvilken risiko det innebærer for <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> å<br />
engasjere målkategorien.<br />
• Dårlig: 1-3 innebærer at helikopteret har liten eller ingen mulighet til å forsvare seg mot<br />
målkategorien.<br />
• Middels: 4-6 innebærer at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har egenbeskyttelsessystemer mot målkategorien, men<br />
har selv ikke effektorer <strong>som</strong> kan benyttes på trygg avstand. Følgelig må <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> eksponere<br />
seg selv for fiendtlig ild for å engasjere.<br />
• God: 7-9 innebærer at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har gode egenbeskyttelsessystemer, og/eller at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s<br />
effektorer vil kunne engasjere målkategorien på trygg avstand i de fleste tilfeller.<br />
2.1.5 Om torpedoer og synkeminer<br />
Denne oppgaven har til hensikt å belyse nye måter å benytte <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> på. Det antas at det i<br />
forbindelse med innkjøpet av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> og FN-klassen ble utført fyllestgjørende analyser av hvilke<br />
torpedoer og synkeminer <strong>som</strong> skulle benyttes på plattformene. Denne oppgaven vil derfor ikke<br />
9
gå i detalj rundt de tekniske data for disse <strong>våpen</strong>systemene, både fordi det allerede er kjent<br />
informasjon, og fordi de tekniske data i stor grad er gradert.<br />
2.1.6 Flermålsanalyse<br />
Innledningsvis hadde vi til hensikt å gjennomføre en komplett flermålsanalyse i samarbeid med<br />
FFI, men dette arbeidet har vist seg å bli så stort at oppgavens mål har blitt justert underveis.<br />
Denne oppgaven forsøker dermed ikke å gjennomføre en komplett flermålsanalyse der <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
settes inn i en større sammenheng og vurderes opp mot andre systemalternativer. Den delen av<br />
flermålsanalysen <strong>som</strong> gjennomføres i denne oppgaven kan snarere ses på <strong>som</strong> det grunnleggende<br />
datainnsamlingsarbeidet <strong>som</strong> senere vil settes inn i den fullverdige flermålsanalysen.<br />
Flermålsanalysen i denne oppgaven begrenser seg slik til kun å utføre drøftingen av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> opp<br />
mot de identifiserte målkategoriene. Den videre vurderingen opp mot vektingen av<br />
målkategoriene, og vurderingen av systemene i de forskjellige fasene må eventuelt sluttføres av<br />
FFI.<br />
Forut for drøftingen utarbeidet vi i samarbeid med FFI et sett prioriteringer, eller en vekting,<br />
mellom de forskjellige målkategoriene. Dette må gjøres for at dataprogrammet <strong>som</strong> senere skal<br />
utføre analysen av data skal kunne avgjøre hvilket systemalternativ <strong>som</strong> totalt sett er i stand til å<br />
utfylle rollene i scenariet best. I et tenkt eksempel kunne et systemalternativ vist seg å være<br />
veldig godt mot målkategoriene A, B, C, D og E, mens et annet systemalternativ er veldig godt<br />
mot kategoriene F, G, H og I. Hvilket av disse systemalternativene er da best? Ved hjelp av<br />
vektingen mellom målkategoriene kan dataprogrammet velge ut den pakken <strong>som</strong> gir best effekt<br />
mot de kategoriene <strong>som</strong> er vektet høyest. Drøftingen av denne vektingen finnes i vedlegg 1.<br />
Drøftingen er gjort individuelt, men siden selve vektingen ble gjort i felleskap av kadettene og en<br />
representant fra FFI vil drøftingen og rasjonalet sannsynligvis være svært lik i alle oppgavene.<br />
Det er verdt å merke seg at en slik vekting normalt skal utføres av anerkjente eksperter innenfor<br />
fagfeltet. Vektingen er således en mulig feilkilde der noen sikkert vil være uenig i vår vekting av<br />
målkategoriene, men slik vil det alltid være. Vår argumentasjon for vektingen er subjektiv og et<br />
resultat av den erfaring og kunnskap vi har tilegnet oss gjennom vårt arbeid og vår utdanning i<br />
Luftforsvaret.<br />
2.1.7 Antall plattformer<br />
Denne oppgaven tar utgangspunkt i det faktum at Norge har kjøpt 6 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptre <strong>som</strong> skal<br />
utstyres for fregattoperasjoner. 7 I drøftingen blir det derimot ikke tatt direkte hensyn til antall<br />
7 Norge har kjøpt totalt 14 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Av disse vil 8 gå til 337 skvadronen <strong>som</strong> erstatning for deres aldrende Lynx Mk<br />
86, mens de resterende 6 går til 334 skvadronen, <strong>som</strong> skal levere helikopter til FN-klassen.<br />
10
plattformer tilgjengelig. Det er den generiske plattformen <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> diskuteres og hvilke<br />
kapasiteter den vil ha. Der det er nødvendig med flere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> for å utføre et oppdrag blir dette<br />
spesifikt nevnt, men hvor stor flåte Norge må ha for å kunne stille med dette antallet drøftes ikke.<br />
Heller ikke blir det tatt hensyn til antall mål i hvert enkelt tilfelle. Eksempelvis, for stridsvogner<br />
er det <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s evne til å ta ut en generisk stridsvogn <strong>som</strong> vurderes, ikke hvor mange <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong><br />
må til for å ta ut en eskadron.<br />
2.2 Forutsetninger<br />
2.2.1 NSM og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
Norsk Sjømålsmissil (NSM) er under utvikling av Kongsberg Defense and Aerospace. Foreløpig<br />
eksisterer missilet kun <strong>som</strong> en prototyp, og man bør følgelig ha et nøkternt forhold til de tall og<br />
fakta <strong>som</strong> oppgis, siden disse ikke nødvendigvis vil være de samme <strong>som</strong> for det<br />
produksjonsklare missilet. Det samme kan sies om <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>; Norge har enda ikke mottatt et ferdig<br />
produsert helikopter, Luftforsvaret har kun fått anledning til å teste prototyper så langt. Derfor<br />
blir de samme forutsetningene <strong>som</strong> for NSM gjeldende.<br />
2.2.2 Våpensystemer generelt<br />
For alle systemene <strong>som</strong> er presentert i oppgaven gjelder det at de data <strong>som</strong> er oppgitt ofte<br />
kommer fra produsenten selv. Man bør derfor ha et nøkternt forhold til de tall og fakta <strong>som</strong><br />
oppgis. Der det er mulig har det vært forsøkt å finne andre kilder <strong>som</strong> kan støtte opp under de<br />
data <strong>som</strong> gis fra produsenten.<br />
2.2.3 <strong>NH</strong> <strong>90</strong><br />
I oppgaven blir plattformen omtalt <strong>som</strong> <strong>NH</strong> <strong>90</strong>, men det ville kanskje vært mer korrekt å kalle<br />
den for NFH <strong>90</strong>, <strong>som</strong> er den offisielle betegnelsen. <strong>NH</strong> står for ”NATO helicopter”, og er<br />
”familienavnet” til disse helikoptrene, mens NFH står for ”NATO Frigate Helicopter” og viser til<br />
den spesialiserte maritime versjonen <strong>som</strong> blant annet Norge har kjøpt. 8 I det videre arbeidet vil<br />
plattformen for korthets skyld fortsatt omtales <strong>som</strong> <strong>NH</strong> <strong>90</strong>, siden det er dette begrepet <strong>som</strong> synes<br />
å ha festet seg i folks bevissthet.<br />
8 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil bli produsert i to varianter, NFH-<strong>90</strong>, <strong>som</strong> omtales her, og TTH-<strong>90</strong> (Tactical Transport Helicopter), <strong>som</strong><br />
er en noe forenklet versjon beregnet for transport av tropper og materiell.<br />
11
3 Metode<br />
Denne oppgaven skal ved hjelp av en teoretisk fremgangsmåte forsøke å belyse hvorvidt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
vil kunne utfylle flere roller enn det <strong>som</strong> er forespeilet i dag. Metoden <strong>som</strong> benyttes for å gjøre<br />
dette kalles flermålsanalyse. En vesentlig del av denne flermålsanalysen er scenariet. Ved å<br />
analysere et tenkt scenario skal det identifiseres hvilke målkategorier <strong>som</strong> er aktuelle å<br />
bekjempe, deretter skal disse målkategoriene drøftes opp mot hverandre for å etablere et<br />
prioritetsforhold mellom dem, en såkalt vekting 9 . Målkategoriene fra scenariet vil også gi en<br />
rettesnor for hvilke <strong>våpen</strong>systemer plattformen <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> bør utstyres med.<br />
Videre skal så plattformens effektivitet på forskjellige områder drøftes opp mot de forskjellige<br />
målkategoriene. Resultatet av denne drøftingen kan senere kobles opp mot vektingen mellom<br />
målkategoriene i de forskjellige fasene for på den måten å gi et bilde av hvor godt<br />
systemalternativet er i det tenkte scenariet.<br />
3.1 Presentasjon av scenario<br />
3.1.1 Scenario<br />
Bakgrunnen for scenariet er en fiktiv NATO artikkel V operasjon. Her blir et medlemsland i<br />
NATO først truet og deretter angrepet av et ikke-NATO land <strong>som</strong> følge av uenighet om<br />
territorium og ressurstilgang. NATO landet blir heretter kalt BLÅ og det angripende landet kalt<br />
RØD. BLÅ henvender seg til NATO og ber om assistanse i henhold til artikkel V i NATO<br />
konvensjonen. Norge er ett av landene <strong>som</strong> bidrar med styrker i den påfølgende NATO<br />
operasjonen til støtte for BLÅ.<br />
BLÅ og RØDs landområder grenser til hverandre og har tilgang til samme kyst. Området <strong>som</strong><br />
scenariet dekker kan størrelsesmessig sammenlignes med det område <strong>som</strong> Norge hevder<br />
suverenitet over.<br />
RØD sides identifiserte kapasiteter er: 10<br />
Sjø: Fregatter med antiluftkapasitet (Anti Air Warfare, AAW), undervannsbåter (UVB),<br />
mineleggere og troppeskip, MTB (Missil torpedobåter), samt små båter for bruk i kystnære<br />
områder(med små båter menes eksempelvis gummibåter for innsetting av spesialstyrker etc).<br />
Luft: Kampfly med S/DEAD kapasitet 11 , transport- og kamphelikopter, ubemannede<br />
rekognoserings plattformer (URAV) 12 , kryssermissiler (CM) 13 , taktiske ballistiske missiler<br />
(TBM) og maritime patruljefly (MPA) 14 .<br />
9 Se vedlegg 1<br />
10 Målkategoriene <strong>som</strong> skal benyttes videre er satt i kursiv<br />
12
Land: Myke mobile mål, bestående av troppeavdelinger og lastebiler, pansrede mobile mål (i<br />
analysen betegnet <strong>som</strong> stridsvogner), statiske fortifiserte mål (eksempelvis bunkere og<br />
permanente K2-installasjoner 15 ), infrastruktur (eksempelvis broer, veinett, kraftverk, fabrikker,<br />
etc), feltartilleri og luftvernartilleri (LV).<br />
Utviklingen i scenariet skjer i fire faser.<br />
3.1.2 Fase 0<br />
Fase 0 er en eskaleringsfase hvor konflikten tilspisser seg og diplomatiske forhandlinger ikke når<br />
frem. RØD side gjennomfører styrkeoppbygging og øker militær aktivitet langs grenseområdene<br />
med en merkbar eskalering i tilstedeværelse av sjø-, land-, og luftstyrker. De foretar også flere<br />
uautoriserte flygninger inn i BLÅTT luftrom med kampfly. BLÅ side intensiverer overvåkning<br />
av sine områder, hever luftvernberedskap og ber om militær støtte fra NATO. Alliansen bidrar<br />
med en Task Force og oppgavens systemalternativ er en del av dette I tillegg bidrar alliansen<br />
med luftbårne overvåkningsplattformer (AWACS), 16 dette sikrer god radardekning gjennom hele<br />
scenariet kombinert med BLÅs egne bakkebaserte radarstasjoner.<br />
3.1.3 Fase 1<br />
Overgangen til fase 1 kommer når de diplomatiske forhandlingene mellom partene i konflikten<br />
bryter sammen. RØD side går på dette tidspunktet til angrep på BLÅ side med operasjoner mot<br />
K2 installasjoner, luftvernstyrker og flyplasser samt minelegging av BLÅs maritime<br />
adkomstveier (SLOC). 17 Hensikten med disse operasjonene er å klargjøre for den påfølgende<br />
bakkeinvasjonen i fase 2.<br />
3.1.4 Fase 2<br />
RØD side iverksetter deretter sin invasjon med parallelle operasjon i tre dimensjoner. To<br />
divisjoner krysser grensen inn på BLÅ sides territorium hvorav den ene går mot havnene og den<br />
andre beskytter egen flanke. Små lettbåter setter i land spesialstyrker samtidig <strong>som</strong> luftstyrker<br />
gjennomfører interdikt mot forsyningslinjer og logistikkinstallasjoner.<br />
11<br />
S/DEAD: Suppression/ Destruction of Enemy Air Defence. Kapasitet til å undertrykke eller ødelegge<br />
motstanderens bakkebaserte luftvernstyrker. Dette kan være missiler <strong>som</strong> søker seg inn på utstrålt radarenergi.<br />
12<br />
Unmanned reconnaissance aerial vehicle<br />
13<br />
Cruise missile<br />
14<br />
Maritime patrol aircraft<br />
15<br />
Kommando- og kontrollinstallasjoner<br />
16<br />
AWACS: Airborne Warning And Control System.<br />
17<br />
SLOC: Sea Lines Of Communication.<br />
13
3.1.5 Fase 3<br />
I scenariets siste fase sender RØD forsterkningsstyrker inn i operasjon<strong>som</strong>rådet. I denne fasen vil<br />
også NATO-koalisjonen angripe mål på RØD side for å understøtte egne defensive operasjoner.<br />
Måltypene vil typisk være infrastruktur og statiske fortifiserte mål.<br />
3.2 Gjennomgang av scenariet<br />
3.2.1 Bakgrunn<br />
I det følgende skal de fire fasene gjennomgås i mer detalj. I denne gjennomgangen skal<br />
målkategoriene i hver enkelt fase identifiseres.<br />
3.2.2 Fase 0<br />
Som vi ser av skissen bedriver fienden i denne fasen forstyrrende og provoserende operasjoner.<br />
RØD sender kampfly mot BLÅs grenser for å teste beredskap og kapasiteter, samtidig <strong>som</strong> han<br />
patruljerer med ubåter og fregatter like utenfor BLÅ kystlinje. Ubemannede luftfartøy for<br />
rekognosering (URAV) benyttes for å skaffe informasjon om BLÅs styrker.<br />
3.2.2.1 Identifiserte målkategorier<br />
Målkategoriene i denne fasen er RØDs kampfly, URAV, undervannsbåter og fregatter. Samtidig<br />
er det av interesse å kunne overvåke hvilke bevegelser hans bakkestyrker gjør. Viktig<br />
infrastruktur og knutepunkter <strong>som</strong> veikryss og broer blir interessante.<br />
14
3.2.3 Fase 1<br />
RØD side går inn mot BLÅs Sea Lines of Communication (SLOC) og forsøker å minelegge<br />
disse. Til denne jobben benytter de seg av mineleggere med støtte fra fregatter og<br />
undervannsbåter. RØD angriper også med kampfly mot BLÅs kommando- og kontroll<br />
installasjoner, luftvernstyrker og flyplasser.<br />
3.2.3.1 Identifiserte målkategorier<br />
Mineleggere blir her interessante, sammen med kampfly, undervannsbåter og fregatter. Hva<br />
RØDs troppeskip foretar seg er av interesse, sammen med hans eventuelle MTBer.<br />
Siden striden er i gang blir det også interessant å skaffe informasjon om bakkestyrkenes<br />
bevegelser. Målkategorier <strong>som</strong> stridsvogner, troppeavdelinger og feltartilleri gjør seg gjeldende,<br />
sammen med målkategorier <strong>som</strong> infrastruktur og luftvern med tanke på egne motoffensiver mot<br />
RØD.<br />
3.2.4 Fase 2<br />
I denne fasen iverksetter RØD sitt bakkeangrep mot BLÅ med to divisjoner, mens små fartøyer<br />
forsøker å landsette styrker bak BLÅs linjer. Deler av divisjonene settes inn med helikopter.<br />
Sjøstyrkene er støttet av Maritime Patruljefly (MPA). Troppeskip lastet med større<br />
15
troppeavdelinger vil også forsøke å trenge inn på BLÅs område. RØDs fregatter og<br />
undervannsbåter fortsetter sine operasjoner mot BLÅs SLOC, mens RØDs kampfly fortsetter<br />
sine operasjoner mot BLÅs forsyningslinjer og logistikk. RØD vil her kunne ta i bruk<br />
kryssermissiler (CM)og taktiske ballistiske missiler (TBM).<br />
3.2.4.1 Identifiserte målkategorier<br />
Nye målkategorier er små båter i skjærgården, CM, TBM, MPA og troppeskip. Alle de tidligere<br />
målkategoriene er fortsatt aktuelle.<br />
3.2.5 Fase 3<br />
I denne siste fasen eksisterer det både land-, luft- og sjømål <strong>som</strong> nevnt i de tidligere fasene. BLÅ<br />
side vil i denne fasen forsøke å gå mer på offensiven og vil forsøke å angripe RØDs<br />
infrastruktur, statiske fortifiserte mål og luftvern.<br />
3.3 Oppsummering av identifiserte målkategorier<br />
3.3.1 Sjømål<br />
Her har vi identifisert overflatefartøyer av typen fregatter m/AAW, mineleggere, troppeskip,<br />
MTBer, små båter i skjærgården, samt undervannsbåter.<br />
3.3.2 Landmål<br />
Landmålene deles opp i troppeavdelinger, lastebiler, stridsvogner, statiske fortifiserte mål,<br />
infrastruktur, feltartilleri og luftvern.<br />
3.3.3 Luftmål<br />
Luftmålene består av kampfly, MPA, TBM, CM, helikopter og URAV.<br />
Måltypene og målkategoriene kan presenteres i følgende matrise:<br />
16
Måltype Målkategori<br />
Sjømål<br />
Luftmål<br />
Landmål<br />
Fregatt m/AAW<br />
Mineleggere/Troppeskip<br />
MTB<br />
Små båter i skjærgården<br />
Undervannsbåter<br />
Kampfly<br />
Helikopter<br />
TBM<br />
CM<br />
MPA<br />
URAV<br />
Feltartilleri<br />
Stridsvogner<br />
Lastebiler<br />
Troppeavdelinger<br />
Infrastruktur<br />
Statiske fortifiserte mål<br />
Luftvern<br />
Denne matrisen vil bli brukt under drøftingen av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s kapasiteter.<br />
3.4 Flermålsanalyse<br />
Flermålsanalyse er en teoretisk metode <strong>som</strong> kan brukes til blant annet å undersøke hvilket av<br />
flere alternativer <strong>som</strong> best utfyller et sett med krav. 18 Slik sett er flermålsanalyse et godt verktøy<br />
når flere forskjellige <strong>våpen</strong>plattformer skal vurderes mot hverandre, slik dette delprosjektet<br />
krever. Et forenklet eksempel på praktisk bruk av flermålsanalyse ble gjennomgått i forstudien til<br />
18 For mer om flermålsanalyse, se enten:<br />
Johansen, Iver, Forsvarets mål og oppgaver: modell for flermålsanalyse, FFI rapport (Kjeller, Forsvarets<br />
Forskningsinstitutt, 2003) eller<br />
Saaty, Thomas L, The Analytic Hierarchy Process, (Pittsburgh, RWS Publications, 1996)<br />
17
denne oppgaven. 19 I denne oppgaven vil flermålsanalyse bli brukt til å vurdere hvor godt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
<strong>som</strong> <strong>våpen</strong>plattform er i stand til å fylle forskjellige rolle i et tenkt scenario. Ved å gjennomføre<br />
en drøfting av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s kapasiteter mot identifiserte målkategorier skal det settes en verdi på hvor<br />
godt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> klarer å fylle disse forskjellige rollene. Det neste skrittet i flermålsanalysen blir å<br />
koble disse resultatene sammen med vektingen (vedlegg 1), hvilket vil kunne gi et svar på hvor<br />
godt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> oppfyller kravene totalt sett. Når alle systemalternativene er koblet opp mot<br />
vektingen vil flermålsanalysen til slutt fortelle hvilket systemalternativ <strong>som</strong> utfyller flest roller<br />
best. På neste side presenteres en grafisk fremstilling av flermålsanalysen slik den blir<br />
gjennomført i denne oppgaven.<br />
19 <strong>Svartnes</strong>, <strong>Erik</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> fremtidig <strong>våpen</strong>plattform, (Trondheim) <strong>Luftkrigsskolen</strong> 2004<br />
18
3.5 Grafisk fremstilling av flermålsanalysen<br />
UVB<br />
MTB<br />
Sjømål<br />
Små båter i<br />
skjærgården<br />
Fregatt<br />
Minelegger/<br />
Troppeskip<br />
Kampfly<br />
SCENARIO<br />
URAV<br />
Luftmål<br />
Helikopter<br />
Stridsvogn<br />
Feltartilleri<br />
Statiske<br />
fortifiserte mål<br />
Infrastruktur<br />
LV/Hawk <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> UAV/UCAV MMA<br />
MPA<br />
CM TBM<br />
Landmål<br />
Lastebiler<br />
Luftvern<br />
Troppeavdeling
3.5.1 Beskrivelse<br />
Denne grafiske fremstillingen illustrerer hvordan flermålsanalysen blir brukt i oppgaven. Med<br />
utgangspunkt i scenariet blir de tre måltypene delt opp i spesifikke målkategorier. De gule pilene<br />
illustrerer hvordan scenariet brytes ned i målkategorier. Målkategoriene er blant annet valgt fordi<br />
dette er kategorier <strong>som</strong> det finnes måldata for. Der<strong>som</strong> det er behov for det kan FFI i den videre<br />
analysen dermed beregne mer nøyaktig hvilken effekt de forskjellige effektorene vil ha mot en<br />
målkategori.<br />
Nederst i fremstillingen ser vi de fire systemalternativene <strong>som</strong> oppgavene ved LKSK tar for seg,<br />
og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er brukt <strong>som</strong> eksempel for å vise hvordan systemalternativet vurderes opp mot alle<br />
målkategoriene, illustrert av de svarte linjene. Tilsvarende kunne man trukket linjer fra de tre<br />
andre systemalternativene, siden disse også skal vurderes mot samtlige målkategoriene, men<br />
dette hadde blitt visuelt rotete og er dermed utelatt.<br />
Vektingen <strong>som</strong> ble gjennomgått i vedlegg 1 kommer inn <strong>som</strong> en viktig faktor når resultatet av<br />
drøftingen skal brukes til å finne det systemalternativet <strong>som</strong> best er i stand til å dekke de behov<br />
<strong>som</strong> er til stede i dette scenariet.
4 Teoretisk forankring<br />
4.1 Radar, sonar og andre sensorer<br />
I dette avsnittet presenteres først litt grunnleggende teori om elektromagnetisk stråling, deretter<br />
ser vi nærmere på hvorledes radar, sonar og andre relevante sensorer fungerer.<br />
4.1.1 Elektromagnetisk stråling 20<br />
Elektromagnetisk stråling (EMS) er en av grunnpilarene i militærets fysiske verden. EMS består<br />
av et elektrisk felt og et magnetisk felt <strong>som</strong> svinger frem og tilbake. Disse svingningene står<br />
vinkelrett på hverandre og på utbredelsesretningen, og strålingen brer seg med lysets hastighet,<br />
ca 300 000 km/s, og denne anses <strong>som</strong> konstant. EMS kjennetegnes ellers ved at den har en<br />
frekvens (svingninger per sekund) og en bølgelengde. Forholdet mellom frekvens (ƒ),<br />
bølgelengde (λ)og hastighet (c) kan uttrykkes i formelen: ƒ • λ = c<br />
Siden c er en konstant ser vi at ƒ og λ henger sammen på en slik måte at når frekvensen øker så<br />
må bølgelengden bli mindre, og omvendt. De forskjellige frekvensene innen EMS har fått<br />
forskjellige navn alt etter hvilken frekvens og bølgelengde de sender med, for eksempel snakker<br />
man om infrarød stråling, synlig lys, gammastråler mikrobølger etc. 21 De frekvensene <strong>som</strong> er<br />
aktuelle i denne oppgaven er de <strong>som</strong> benyttes til kommunikasjon, FLIR og radar. I figuren under<br />
ser vi det <strong>som</strong> kalles spektrale vinduer. 22 Denne viser hvordan forskjellige typer stråling blir<br />
absorbert, eller dempet, i atmosfæren. Som vi ser av figuren er det visse vinduer hvor mye<br />
stråling kommer gjennom, og enkelte områder der nærmest ingen stråling kommer gjennom.<br />
Dette blir nærmere drøftet under de spesifikke anvendelse<strong>som</strong>rådene.<br />
20 For en mer utfyllende gjennomgang av EMS og relaterte emner, se<br />
URL: http://www.romteknologi.no/view_html?b=38 Benyttet 4.4-<strong>2005</strong><br />
21 For mer utførlige beskrivelser av det EM spektrum og spektrale vinduer kan ”Nasjonalt senter for romrelatert<br />
opplæring” sine sider anbefales på URL: http://romteknologi.no/view_html?b=38<br />
22 Hentet fra URL: http://romteknologi.no Benyttet 7/4-<strong>2005</strong><br />
21
Figur 1, Demping av EMS i atmosfæren<br />
4.1.2 Radar<br />
Radar er en forkortelse for RAdio Detection and Ranging. Radarer sender generelt i<br />
mikrobølgeområdet, i frekven<strong>som</strong>rådet fra 1-20 GHz. En enkel radar fungerer kort og godt ved<br />
at en puls blir sendt ut fra en sender og en mottager lytter etter refleksjoner av pulsen. Der<strong>som</strong><br />
pulsen treffer et objekt vil deler av strålen reflekteres tilbake til mottageren, <strong>som</strong> sender<br />
informasjonen videre til en prosessor <strong>som</strong> regner ut avstand og retning til objektet. Hvor små<br />
objekter en radar er i stand til å se er avhengig av oppløsningen på radaren, og denne henger<br />
igjen sammen med antennestørrelsen. Generelt gjelder det at jo større antenne, jo bedre<br />
oppløsning, men en stor antenne kan ikke medbringes i et helikopter. Dermed har man kommet<br />
frem til en annen måte å øke oppløsningen på; Synthetic Apperture Radar, SAR. 23 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er<br />
utstyrt med SAR. Apperturen er i denne sammenheng et annet ord for antenne.<br />
En SAR simulerer en stor antenne ved å ta flere ”bilder” mens plattformen beveger seg. Bildene<br />
tas av samme område, og settes så digitalt sammen. Prosessen foregår svært raskt, og ved å bruke<br />
denne teknikken kan radaren simulere at den har en mye større antenne enn den i virkeligheten<br />
har og kan få tilsvarende høyere oppløsning. Disse bildene kan være så detaljerte at de kan<br />
sammenlignes opp mot et bibliotek av kjente silhuetter, og på denne måten kan radaren<br />
gjenkjenne spesifikke fartøyer på lange avstander.<br />
23<br />
http://southport.jpl.nasa.gov/cdrom/sirced03/cdrom/DOCUMENT/HTML/TEACHERS/MODULE02/MOD2SECB.<br />
HTM Benyttet 3.4-<strong>2005</strong><br />
22
Fra figuren over de spektrale vinduene kan vi se at det er lite <strong>som</strong> demper EM strålingen i<br />
radarens frekvensbånd. Radar er dermed et egnet instrument for å detektere objekter over lengre<br />
avstander, siden den kan se gjennom vanndamp og skyer.<br />
4.1.3 Forward Looking Infrared (FLIR)<br />
FLIR jobber i den infrarøde delen av spekteret. Denne delen av spekteret befinner seg noe under<br />
frekvensbåndet for synlig lys, og kan enkelt sagt kalles varmestråling. Alle objekter sender ut<br />
elektromagnetisk stråling av en eller annen sort, og temperaturen til objektet bestemmer<br />
frekvensen og bølgelengden til denne infrarøde strålingen. Denne egenskapen kan vi utnytte i et<br />
FLIR kamera til å oppdage objekter <strong>som</strong> avgir varme.<br />
FLIR er ett elektrooptisk system. Systemet er passivt og fungerer slik at det registrerer den<br />
elektromagnetiske varmestrålingen rundt seg. Ved å analysere den mottatte strålingen kan FLIR<br />
danne et blide på en skjerm der objekter kan gjenkjennes basert på forskjeller i varmestråling.<br />
Nytten til systemet er således avhengig av kontrast; kontrasten mellom objektet vi søker etter og<br />
bakgrunnen til objektet, eller temperaturen til mediet objektet befinner seg i, vil være avgjørende<br />
for hvor godt FLIR-systemet klarer å detektere et objekt. Eksempelvis vil det ikke være<br />
vanskelig å se et bål på bar mark, men det kan være vanskelig å se et kjøretøy <strong>som</strong> har stått ute<br />
over natten, siden det da sannsynlig har antatt samme temperatur <strong>som</strong> resten av sine omgivelser.<br />
Videre kan kameraet ha vanskelig for å se objekter <strong>som</strong> har samme temperatur <strong>som</strong> seg selv.<br />
Dette problemet løses ofte ved at selve kameraet nedkjøles slik at det blir størst mulig kontrast<br />
mellom kameraet og omgivelsene.<br />
Fra de spektrale vinduene ser vi at det ligger noen begrensninger på systemet. Vanndamp, eller<br />
skyer og tåke, demper signalet kraftig på enkelte bølgelengder. Men det finnes noen<br />
bølgelengder der det er lite demping. Eksempelvis er området fra 3-5 μm lite utsatt for demping,<br />
og her finner man den strålingen <strong>som</strong> motorer avgir. Det samme gjelder området fra 8-12 μm,<br />
her kan man se varme avgitt av oppvarmede flykropper, fartøyer etc. Generelt sett gjelder det<br />
altså at deteksjon av IR stråling fungere best på klare dager uten skyer og nedbør. I tillegg kan<br />
det være en fordel å benytte det om natten, da bakgrunnstrålingen fra omgivelsene synker til et<br />
minimum.<br />
4.1.4 Sonar<br />
4.1.4.1 Bakgrunn<br />
Siden første verdenskrig har det pågått en kontinuerlig utvikling etter det ultimate ubåtdeteksjonssystemet.<br />
Et system <strong>som</strong> ble utviklet tidlig er det såkalte MAD (Magnetic Anomaly<br />
23
Detector). En MAD leter etter avvikende magnetiske signaler i forhold til den naturlige<br />
bakgrunnsstrålingen fra jorden indre. I prinsippet en effektiv måte å finne en ubåt på, men<br />
amerikanerne oppdaget at systemet hadde svakheter, spesielt i kystnære farvann av den enkle<br />
årsak at MAD-systemet ikke kunne skille mellom faktiske ubåter og gamle skipsvrak. 24 På det<br />
åpne hav er det gjerne større dyp og enklere å skille ut de svakere signalene fra vrak på store<br />
dyp. Men i kystnære farvann trengte man et supplement til dette systemet.<br />
I England hadde det siden første verdenskrig pågått et arbeid ledet av ”Anti-Submarine Detection<br />
Investigation Committee”. De utviklet et akustisk sender-mottaker system <strong>som</strong> fikk akronymet<br />
ASDIC, etter gruppen <strong>som</strong> utviklet det. ASDIC hadde i prinsippet en enkel virkemåte; sendermottakeren<br />
sender ut en rettet lydpuls, og der<strong>som</strong> lydpulsen treffer et objekt vil pulsen returneres<br />
til mottakeren. Ved å måle hvor lang tid det tar før pulsen returnerer kan man beregne avstanden<br />
til objektet, og retningen fant man enkelt ved å se hvilken retning senderen pekte i da pulsen ble<br />
sendt. ASDIC’en var gjerne montert i en halvkule under kjølen på fartøyet og når den ble vridd<br />
rundt for å sende ut pulser i en bestemt retning kunne man lese av på en kompassrose i hvilken<br />
retning pulsen ble sendt. Dermed hadde man et enkelt system for å finne avstand og retning til<br />
objekter i sjøen. Amerikanerne kalte dette systemet for SOund NAvigation and Ranging, eller<br />
SONAR, og det er det navnet <strong>som</strong> har blitt sittende. 25<br />
Men utviklingen stoppet ikke med den skipsmonterte sonaren. Under andre verdenskrig hadde<br />
allierte konvoier store problemer med tyske ubåter, de såkalte ”Wolfpacks”. Disse nærmet seg<br />
gjerne en konvoi bakfra, og de allierte ønsket seg derfor en måte å kunne monitorere farvannet<br />
bak seg. Et første forslag gikk ut på å plassere hydrofoner i beholdere, og så droppe disse fra<br />
akterskipet, men amerikanerne og britene tok denne ideen et steg videre og utviklet i samarbeid<br />
sonarbøyer <strong>som</strong> kunne droppes fra fly. 26 Det første vellykkede dropp fra et fly fant sted i juli<br />
1942, og oktober samme år ble den første fiendtlige ubåt senket av synkeminer <strong>som</strong> en direkte<br />
følge av sonarbøyenes evne til å følge den. 27 I etterkrigstiden har sonarbøyene utviklet seg til å<br />
bli en av de viktigste sensorene i kampen mot ubåten, og det finnes flere varianter på markedet.<br />
Nedenfor skal vi se på noen av de vanligste.<br />
4.1.4.2 Typer sonarbøyer<br />
Sonarbøyer kan hovedsakelig deles inn i tre typer: aktive, passive og temperatur/miljø-bøyer. I<br />
prinsippet er det enkelt å forstå forskjellen på dem; en aktiv bøye sender ut en puls og lytter etter<br />
24 URL: http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/asw.htm Benyttet 10/3-<strong>2005</strong><br />
25 URL: http://uboat.net/allies/technical/asdic.htm Benyttet 12/3-<strong>2005</strong><br />
26 URL: http://65.165.72.195/company/sonobuoy_history.html Benyttet 17/3-<strong>2005</strong><br />
24
etur på denne, en passiv bøye lytter kun etter akustiske signaler i vannet, mens den siste typen<br />
bøyer brukes til å innhente data om forholdene i sjøen. Hvor effektiv en bøye er har mye å gjøre<br />
med hvordan forholdene i havet på det aktuelle stedet er.<br />
Men det finnes også variasjoner innenfor disse tre grunnleggende typene, og i dag snakker man<br />
gjerne om DIFAR, LOFAR og DICASS bøyer, samt andre ikke fullt så kjente typer. Bøyene<br />
tilgjengelig i markedet i dag er blitt standardisert, og man bruker et bokstavklassifiseringssystem<br />
for å angi størrelsen på bøyen, A-B-C… og så videre. De fleste bøyer <strong>som</strong> brukes fra fly eller<br />
helikopter er av den minste størrelsen, størrelse A, eller en enda mindre variant <strong>som</strong> gjerne<br />
brukes fra helikopter, kalt A/2.<br />
Nedenfor er en redegjørelse for karakteristikkene til noen av de forskjellige typene <strong>som</strong> er i bruk<br />
i dag. Eksemplene nedenfor er hentet fra den amerikanske produsenten Sparton, en av de største<br />
produsentene i verden, og leverandør til US Navy, samt fra Ultra Electronics, <strong>som</strong> skal levere<br />
sonarbøyer til <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>.<br />
4.1.4.3 LOFAR<br />
LOw Frequency Analysis and Recording, LOFAR, er enkle passive bøyer. De har ikke mulighet<br />
til å retningsbestemme eventuelle signaler. Skal man kunne få en ide om hvor en eventuell ubåt<br />
befinner seg ved å bruke slike bøyer må man benytte flere bøyer, gjerne lagt ut i et mønster, og<br />
så benytte seg av triangulering mellom bøyene samt styrken på signalet fra de forskjellige<br />
bøyene for å kunne lokalisere ubåten. Denne typen bøyer ble utviklet på 60-tallet og er noe<br />
avleggs i dag. Nøyaktigheten på posisjoneringen var i stor grad avhengig av kunnskapene til<br />
sonaroperatøren og dennes erfaringsnivå. 28<br />
En typisk LOFAR bøye kan eksempelvis være en Sparton AN/SSQ-57SPC. Dette er en passiv,<br />
”omnidirectional” bøye. Den lytter altså i alle retninger, men kan ikke retningsbestemme<br />
signalet. Selve lyttingen utfører den ved å senke en hydrofon ned i vannet til en presatt dybde.<br />
Denne bøyen er brukervennlig i forhold til dropp fra luften; den kan droppes i høyder fra 0 til 30<br />
000 fot, og i hastigheter fra 0 til 370 KIAS. Bøyen er en enkel modell uten de store<br />
valgmulighetene. Bøyen kan stilles inn til enten å lytte på <strong>90</strong> eller 400 fot, men dette må velges<br />
før deployering. Det samme gjelder levetiden til bøyen, denne kan justeres fra 1 via 3 til<br />
maksimalt 8 timer, etter hvilket bøyen automatisk senker, ”scuttles”, seg selv. Som de fleste<br />
bøyer i dag kan man velge mellom 99 forskjellige frekvenser for sending av data. De originale<br />
27 Ibid<br />
28 http://65.165.72.195/company/sonobuoy_history.html Benyttet 14/4-<strong>2005</strong><br />
25
øyene <strong>som</strong> ble utviklet tidlig på 60 tallet hadde kun 16 VHF-kanaler å velge mellom, men dette<br />
har på alle moderne bøyer blitt <strong>utvidet</strong> til 99 kanaler, i frekvensbåndet fra 136 MHz til 173.5<br />
MHz.<br />
Men dette er <strong>som</strong> sagt ingen spesielt avansert bøye, det var derfor et behov for å utvikle noe mer<br />
avansert, og det neste innen passive bøyer ble kalt DIFAR.<br />
4.1.4.4 DIFAR<br />
DIFAR, “DIrectional Frequency Analysis and Recording”, er en passiv bøye, men den har en<br />
spesiell hydrofon <strong>som</strong> er i stand til å finne retning til objektet den oppdager i forhold til<br />
magnetisk nord. Dette gjorde det enklere å finne en mer nøyaktig posisjon på objektet man lytter<br />
til, selv om triangulering fortsatt er nødvendig for å kunne finne en nøyaktig posisjon, siden en<br />
DIFAR bøye ikke kan beregne avstand. En moderne DIFAR bøye kan for eksempel være en<br />
Sparton AN/SSQ-53F. Denne bøyen kan droppes fra fly på samme måte <strong>som</strong> den forrige, men<br />
den har flere valgmuligheter etter deployering, der alt unntatt søkedybde kan endres. Den kan<br />
søke på <strong>90</strong>, 200, 400 og 1000 fot, har flere avanserte sensorer om bord for å bidra med<br />
retningsbestemmelse og levetiden kan justeres til henholdsvis 30 minutter eller 1, 2, 4 eller 8<br />
timer. Bøyen scuttler etter 8 timer.<br />
4.1.4.5 DICASS<br />
Når helikopteret skal søke aktivt etter undervannsbåter kan den benytte aktive bøyer. Spartons<br />
AN/SSQ-62E er en slik bøye. Bøyen har de samme dropp karakteristikker og tekniske data <strong>som</strong><br />
den forrige. Den består av to moduler; en <strong>som</strong> ligger på overflaten og sender/mottar signaler fra<br />
helikopteret, og en modul <strong>som</strong> kan heves og senkes på kommando fra helikopteret. Det er denne<br />
modulen <strong>som</strong> aktivt sender og mottar de akustiske signalene. Ved hjelp av en slik bøye kan et<br />
aktivt søk på forskjellige dybder gjennomføres raskt, men et slikt søk vil også alarmere<br />
eventuelle ubåter i området, siden de utvil<strong>som</strong>t vil høre disse signalene. Dermed kan ubåten<br />
iverksette tiltak for å unnslippe, eksempelvis ved å dykke til en annen dybde eller ved å forlate<br />
området, eller bare legge seg helt i ro nære bunnen. Helikopterets fordel ligger her i at det kan<br />
forflytte seg og reagere mye raskere enn en neddykket ubåt.<br />
4.1.4.6 Miljøbøyer<br />
Det finnes også et utvalg miljøbøyer tilgjengelige på markedet. Disse bøyene brukes<br />
hovedsakelig til å innhente informasjon om forholdene i sjøen, slik <strong>som</strong> temperatur, saltinnhold,<br />
bakgrunnsstøy etc. Denne informasjonen gjør det enklere å velge rett bøye, samt forteller på<br />
hvilke dybder det bør søkes. Eksempelvis vil forskjellige temperaturlag i sjøen gjøre at det blir<br />
svært forskjellige mottagerforhold over og under dette laget, og ved å måle slike<br />
26
temperaturforskjeller vet man hvor lagene er og kan tilpasse søket deretter. I kystnære farvann,<br />
<strong>som</strong> skal være et satsning<strong>som</strong>råde for kampsystemet Fridtjof Nansen, er sonarforholdene ofte<br />
svært vanskelige. Annen skipstrafikk, oljeplattformer, store forskjeller i saltinnhold og solens<br />
påvirkning på vannet nære overflaten skaper store forstyrrelser for sonarbøyer. I slike tilfeller vil<br />
om ikke annet miljøbøyene kunne brukes for å gi et bilde av hvordan forholdene faktisk er slik at<br />
man er forberedt når søket starter. 29<br />
I det følgende blir systemalternativet presentert. Deretter følger en diskusjon og presentasjon av<br />
de forskjellige <strong>våpen</strong>systemer <strong>som</strong> det er aktuelt å benytte i pakken.<br />
4.2 Kampsystemet Fridtjof Nansen<br />
Figur 2, FN-klassen<br />
Norge har bestilt 5 fartøyer av Fridtjof Nansen-klassen (FN-klassen). 30 De tre første fartøyene<br />
produseres ved det spanske verftet Izar, med noen blokker produsert i Norge, mens de to siste vil<br />
bli produsert i Norge, med noen blokker fra Spania. 31 Selve fartøyet er dog bare plattformen for<br />
det <strong>som</strong> vil kalles kampsystemet Fridtjof Nansen. Konseptet <strong>som</strong> helhet vil bestå av fartøyet med<br />
sine sensorer og <strong>våpen</strong>systemer, samt det organiske helikopteret, <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Fridtjof Nansen er<br />
designet for å ha gode kampegenskaper i både åpent hav og kystnære farvann. Fartøyet blir 132<br />
meter langt og har en topphastighet på 26 knop, med et mannskap på 120. 32<br />
FN-klassens systemer kan deles inn i to kategorier; de offensive sensorer/<strong>våpen</strong> og de defensive<br />
sensorer/<strong>våpen</strong>, altså egenbeskyttelse.<br />
29 Keith W Edmunds, ASW – future and current trends, Defense Analysis Vol 16, No 1 side 73-88, 2000<br />
30 Det er tradisjon i den norske marine at en ny fartøysklasse får navn etter det første ferdigstilte fartøyet, altså KNM<br />
Fridtjof Nansen i dette tilfellet. Samtlige fartøyer i klassen har fått navn etter kjente norske oppdagelsesreisende og<br />
pionerer.<br />
31 http://www.mil.no/fregatter/start/article.jhtml?articleID=41363 Benyttet 21/3-<strong>2005</strong><br />
32 Jane’s All the worlds aircraft 2004 Artikkel lastet ned fra www.janes.com<br />
27
4.2.1 Offensive systemer<br />
FN-klassen har <strong>som</strong> hovedoppgave å bedrive anti-ubåtkrigføring (Anti Submarine Warfare,<br />
ASW). I tillegg skal den ha en ikke nærmere definert kapasitet til å bekjempe overflatefartøy<br />
(Anti Surface Warfare, ASUW). Disse to oppgavene er svært ulike i natur, og følgelig vil det bli<br />
brukt forskjellige systemer i de to tilfellene.<br />
4.2.1.1 ASW<br />
I ASW rollen har FN-klassen to hovedsensorer 33 . Begge er sonarer, den ene er skrogmontert,<br />
mens den andre er en tauet variant og henger i en wire bak fartøyet. Den skrogmonterte sonaren<br />
er av typen Spherion MRS 2000 og den produseres av Thales Group 34 . Sonaren sender på<br />
frekvens 5-8 KHz. 35 Den tauede sonaren er av typen CAPTAS Mk 2, også denne produsert av<br />
Thales Group, og den sender på frekvens 1-2 KHz 36 , altså en del lavere enn den skrogmonterte.<br />
Dette er gjort med hensikt, slik at sonarene til sammen dekker et bredere frekven<strong>som</strong>råde.<br />
Systemet regnes <strong>som</strong> et av de mest moderne antiubåt-systemer tilgjengelig i dag.<br />
Figur 3, Tauet sonar CAPTAS Mk 2<br />
FN-klassens hoved<strong>våpen</strong> mot ubåter vil bli Stingray-torpedo. Dette er en relativt sett lett torpedo<br />
beregnet til bruk mot ubåter. Torpedoen har et stridshode på 35 kg og en hastighet på over 45<br />
knop. Den er utstyrt med både aktiv og passiv sonar og vil ha en rekkevidde på ca 11 km, basert<br />
på en oppgitt løpetid på ca 8 minutter. 37 Denne torpedoen vil også bli benyttet av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>.<br />
Både FN-klassen og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil også utstyres med synkeminer.<br />
33<br />
FN-klassens hoved<strong>våpen</strong> mot ubåter er utvil<strong>som</strong>t <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptrene, men disse blir beskrevet under eget avsnitt<br />
senere og regnes ikke <strong>som</strong> et av systemene til FN-klassen.<br />
34<br />
Sonaren ble tidligere produsert av Thomson Marconi, men dette selskapet er nå kjøpt opp av Thales<br />
35<br />
Lavfrekvent sonar og havmiljø, FFI-presentasjon v/Jarl Johnsen , Fisk og seismikk seminar 18 februar 2004<br />
36<br />
Ibid<br />
37<br />
Jane’s weapons systems 1987-88, s565, Jane’s Publishing Company Limited, London 1988<br />
28
4.2.1.2 ASUW<br />
FN-klassen er utstyrt med flere radarer. Mot overflatemål vil fartøyet benytte sin Litton radar.<br />
Denne vil dog ikke ha spesielt god rekkevidde, siden den er montert på fartøyet 38 . Radaren vil<br />
likevel kunne benyttes til å følge overflatemål innen sitt dekning<strong>som</strong>råde. Hoved<strong>våpen</strong>et mot<br />
overflatemål vil være NSM.<br />
4.2.2 Defensive systemer<br />
FN-klassens offensive systemer vil selvfølgelig også kunne benyttes <strong>som</strong> defensive systemer i de<br />
tilfeller der FN-klassen er under angrep fra enten ubåter eller overflatesystemer, men i dette<br />
avsnittet presenteres de systemer <strong>som</strong> kun er defensive av natur.<br />
4.2.2.1 Antiluft<br />
FN-klassen er utstyrt med et AEGIS kampsystem. Systemet regnes <strong>som</strong> et av verdens mest<br />
avanserte styringssystemer. Sentralt i AEGIS systemet er radaren, en AN/SPY 1F 39 . Dette er en<br />
radar av typen ”phased array”, og den er således i stand til å kunne overvåke 360° av luftrommet<br />
rundt fartøyet kontinuerlig. Radaren regnes <strong>som</strong> svært kraftig, den sender med 4 millioner watt,<br />
og den benytter E og F-båndet. Rekkevidden oppgis til over 200 NM 40 . Den kan følge over 100<br />
mål samtidig og engasjere disse enten automatisk eller ved manuell styring. Til engasjering vil<br />
FN-klassen benytte Evolved Sea Sparrow Missile (ESSM), en videreutviklet variant av Sparrow<br />
missilet. Missilets rekkevidde varierer fra kilde til kilde, men den vil sannsynligvis ligge på over<br />
25 nautiske mil og ha en hastighet på over Mach 3 41 . Stridshodet har en fragmenterende ladning<br />
på ca 40 kg. 42 Missilet benytter seg av semi-aktiv radarstyring og infrarød styring i terminal<br />
fasen.<br />
38 En radars rekkevidde kan regnes ut slik: √høyden i fot x 1.23= rekkevidde i NM. Altså har en radar i 400 fot en<br />
rekkevidde på 20 x 1.23 = 24.6 NM. Man ser at jo mindre høyden blir, jo kortere rekkevidde, grunnet<br />
jordoverflatens krumning.<br />
39 Denne radaren er basert på en tidligere versjon kalt AN/SPY 1D. FN-klassens radar er under utvikling av<br />
Lockheed Martin, og de data <strong>som</strong> presenteres gjelder for den tidligere versjonen av mangel på nyere data. Det antas<br />
dog at denne eksport versjonen muligens vil ha noe redusert kapasitet, ref<br />
http://www.military.com/Resources/EQG/EQGmain?file=AN_SPY_1&cat=e&lev=2<br />
40 http://www.military.com/Resources/EQG/EQGmain?file=AN_SPY_1&cat=e&lev=2 Benyttet 22/3-<strong>2005</strong><br />
41 http://www.kitsune.addr.com/LCF/essm.html Benyttet 5.4-<strong>2005</strong><br />
42 http://www.designation-systems.net/dusrm/m-7.html Benyttet 4.5-<strong>2005</strong><br />
29
4.3 <strong>NH</strong> <strong>90</strong><br />
Figur 4, <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
NATO Helicopter Industries (<strong>NH</strong>I) ble dannet tidlig på <strong>90</strong>-tallet av fire land; Tyskland,<br />
Nederland, Nederland og Italia. Deres misjon var enkelt sagt å designe og produsere et nytt<br />
”standard” helikopter for NATO. Helikopteret ble designet i to varianter; en taktisk variant (TTH<br />
– Tactical Transport Helicopter) beregnet til bruk sammen med hærstyrker og en maritim variant<br />
(NFH – NATO Frigate Helicopter) beregnet til bruk om bord på fartøyer. 43 Den første<br />
prototypen, PT 1, fløy i desember 1995. Totalt er det bygget 5 prototyper i forskjellige<br />
konfigurasjoner og den siste, PT 5, fløy første gang i 1999. Til sammen har de fem prototypene<br />
fløyet mer en 1000 timer. 44<br />
4.3.1 Generelt<br />
<strong>NH</strong> <strong>90</strong> er hovedsakelig konstruert av kompositt materialer, skroget er såkalt ”crash-worthy”,<br />
med blant annet kollisjonssikrede drivstofftanker, og skroget har en relativt liten radarsignatur.<br />
Helikopteret har to motorer, en maks marsjhastighet på 165 knop og en maks flytid på ca 4:35. 45<br />
Rekkevidden oppgis til ca 4<strong>90</strong> NM, men dette vil igjen være avhengig av hvor stor <strong>våpen</strong>last<br />
maskinen har med. 46 Armerte seter og ettermonterbar pansring finnes tilgjengelig, men<br />
nøyaktige data for dette er ikke tilgjengelig. Slik pansring vil øke vekten noe, følgelig vil<br />
rekkevidden bli noe redusert. Pansringen antas å gi god beskyttelse mot småkalibrede <strong>våpen</strong>.<br />
Det har ikke lykkes å finne data om drivstofforbruk, dermed er det heller ikke mulig å nøyaktig<br />
beregne rekkevidde med forskjellige konfigurasjoner. Det må derimot antas at fullt opplastet<br />
43 Finn annen ref enn SAP tullet<br />
44 http://www.zap16.com/mil%20fact/<strong>NH</strong><strong>90</strong>.htm<br />
45<br />
http://www.nhindustries.com/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=10012&PHPSESSID=c81cb7<br />
ae40ce772ebf9b079bc26a017b Benyttet 3.4-<strong>2005</strong><br />
46 http://www.globalsecurity.org/military/world/europe/nh<strong>90</strong>.htm Benyttet 5.5-<strong>2005</strong><br />
30
med <strong>våpen</strong> vil rekkevidden være betraktelig mindre en det <strong>som</strong> er oppgitt <strong>som</strong> maks.<br />
Aksjonsradius oppgis å være 170 NM med 2000 kg last, inkludert 30 minutters<br />
drivstoffreserve. 47 Maskinen skal også kunne holde seg ”on station” over et område 50 NM ute i<br />
3:20, inkludert 20 minutters drivstoffreserve. 48 Maks tillatt vekt på <strong>våpen</strong>stasjonene oppgis til<br />
400 kg. 49<br />
4.3.2 Sensorer og avionikk<br />
Av de 14 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> Norge har bestilt skal kun 6 være utstyrt for fregattrollen. Disse 6 vil være<br />
forberedt for den tiltenkte antiubåt-rollen med ferdig installerte ASW-pakker. I tillegg skal det<br />
leveres 6 ”ship-sets” med EWS (Electronic Warfare Suite, eller EK-pakke). Disse vil<br />
sannsynligvis også være ferdig installert på fregatthelikoptrene. Av sensorer <strong>som</strong> inngår i disse<br />
pakkene kan nevnes Sonar, radar, ESM (Electronic Support Measures), FLIR (Forward looking<br />
Infrared) og NVG (Night vision goggles). Nedenfor finnes en beskrivelse av de enkelte<br />
sensorene.<br />
4.3.2.1 Flash sonics system<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil bli utstyrt med en sonar kalt FLASH Sonics system (Folding Lightweight Active<br />
Sonar for Helo) 50 . Denne sonaren består av tre komponenter; dipping sonar, sonarbøye system<br />
og prossesor.<br />
Figur 5, FLASH dipping sonar og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med dipping sonar deployert<br />
”Dipping” sonaren kan helikopteret heve og senke ned i sjøen.<br />
47<br />
http://www.nhindustries.com/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=10012&PHPSESSID=c81cb7<br />
ae40ce772ebf9b079bc26a017b Benyttet 6.4-<strong>2005</strong><br />
48<br />
Jane’s All the worlds aircraftt2004 Artikkel lastet ned fra www.jane.com<br />
49<br />
Ibid<br />
50<br />
Ibid<br />
31
Sonarbøyene vil helikopteret kunne legge ut i bestemte mønstre for å kunne lytte etter aktivitet,<br />
mens prosessoren om bord vil behandle dataene <strong>som</strong> disse sensorene sender. Systemet kan bruke<br />
både bøyer og dipping sonaren samtidig, både aktivt og passivt. Betegnelsene aktivt og passivt<br />
betyr at bøyene og sonaren henholdsvis enten selv sender ut signaler og deretter venter på et<br />
eventuelt ekko, eller de opererer i passiv modus og lytter kun etter signaler <strong>som</strong> eventuelle mål<br />
selv sender ut. Det sier seg selv at den aktive modusen er mer aggressiv i det at man velger å<br />
sende ut signaler <strong>som</strong> selvfølgelig også kan plukkes opp av fiendtlige mål der<strong>som</strong> disse har<br />
utstyr til dette. Fienden vil dermed vite at det er en <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> i området <strong>som</strong> søker etter mål. Noen<br />
ganger kan dette selvfølgelig være hensiktsmessig, eksempelvis der<strong>som</strong> hensikten er å avskrekke<br />
fienden fra å nærme seg egne eller allierte mål, men der<strong>som</strong> man ikke ønsker å advare fienden<br />
kan systemet brukes i passiv modus.<br />
4.3.2.2 Radar<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er utstyrt med en radar <strong>som</strong> er beregnet for maritim overvåkning. Hva dette betyr med<br />
tanke på radaren evne til å fungere <strong>som</strong> en <strong>våpen</strong>radar er uvisst siden dette er gradert<br />
informasjon, men noen generelle betraktninger kan gjøres. Som de fleste moderne radarer vil den<br />
kunne følge mål, men om dette kan brukes til å overføre data til et <strong>våpen</strong>system vites ikke. At det<br />
dog er teknisk mulig er svært sannsynlig. Radaren vil sannsynligvis ha en rekkevidde opp mot<br />
200 NM og 360 graders dekning. Radaren vil primært brukes til navigasjon og deteksjon av<br />
fartøyer.<br />
Den planlagte radaren har dårlige egenskaper i en luft-til-luft rolle, siden den ikke er beregnet til<br />
å følge luftmål. Begrensningen ligger hovedsakelig i radarens evne til å skanne oppover, siden<br />
den er beregnet til å skanne overflaten under og foran helikopteret. Den vil kunne ta inn signaler<br />
returnert fra luftmål, men disse må i så fall være lavt- og sakteflygende, eksempelvis andre<br />
helikoptre.<br />
4.3.2.3 EWS<br />
Selvbeskyttelsessystemet, eller den Elektroniske krigførings-pakken (EK-pakken), er av typen<br />
AN/ALQ-211 SIRFC. 51 Pakken består av en radar varsler <strong>som</strong> vil være i stand til å varsle om at<br />
helikopteret blir belyst av en radar. Slike radarvarslere kan <strong>som</strong> regel programmeres med<br />
forskjellige profiler basert på hva man anser <strong>som</strong> aktuelle trusler. For <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kunne det være<br />
aktuelt å programmere en slik varsler med profiler for kjente fiendtlige fartøy og helikoptre, samt<br />
spesielle <strong>våpen</strong>radarer. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil ha tilsvarende varslere for laser og missiler.<br />
51 Jane’s All the worlds aircraftt2004 Artikkel lastet ned fra www.jane.com<br />
32
Som et mottiltak mot fiendtlige <strong>våpen</strong>systemer vil systemet også ha såkalt chaff og flares. Chaff<br />
benyttes <strong>som</strong> mottiltak mot radarstyrte missiler og sender ut skyer med spon, eller ”chaff”. Disse<br />
skyene består gjerne av små metallfliser eller fliser av et annet egnet materiale. Sponet har<br />
forskjellig lengde og tykkelse, gjerne satt sammen i en slik blanding at sponet er i stand til å<br />
forstyrre signalet fra forskjellige typer <strong>våpen</strong>radarer. Hensikten med chaff er å få missilet til å<br />
søke mot selve chaff-skyen slik at det egentlige målet kan unnslippe.<br />
Flares benyttes mot missiler med infrarøde søkehoder. Disse missilene ser etter spesielle<br />
varmesignaturer, for eksempel motoreksos, og flares er kort og godt fakler <strong>som</strong> skal virke<br />
forstyrrende eller lokkende på slike missiler. Igjen er hensikten å lede missilet vekk fra det<br />
opprinnelige målet.<br />
EWS pakken vil <strong>som</strong> sagt være forhåndsprogrammert slik at den er i stand til å gjenkjenne og<br />
klassifisere de aktuelle truslene den oppdager. Systemet kan fungere enten automatisk, semiautomatisk<br />
eller manuelt.<br />
4.3.2.4 NVG<br />
Night vision goggles har den egenskap at de er i stand til kraftig å forsterke det tilstedeværende<br />
lyset i områder med svak eller liten opplysning. Systemet vil være innebygd i hjelmene til<br />
mannskapet og vil hjelpe dem til å navigere og gjenkjenne objekter i mørke.<br />
Enkelt forklart fungerer NVG etter dette prinsippet: Lys blir ved hjelp av en ekstern kraftkilde<br />
omgjort til elektroner av en fotokatode, disse blir igjen forsterket mangoldige ganger for så å bli<br />
konvertert tilbake til lys (fotoner) av an fosforplate. En prinsippskisse av et slikt<br />
bildeforsterkningsrør er vist i figur 6.<br />
Fotoner Elektroner Elektroner Fotoner<br />
Fotokatode Microchannel<br />
plate<br />
Figur 6, prinsippskisse av lysforsterkningsrør i NVG<br />
Fosforplate<br />
33
4.4 Våpensystemer mot sjømål<br />
4.4.1 Torpedo og synkeminer<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil bli utstyrt med samme synkeminer og Stingray torpedoer <strong>som</strong> FN-klassen.<br />
4.4.2 Missiler<br />
Det finnes mange sjømålsmissiler tilgjengelige på markedet. Hvilke <strong>som</strong> er aktuelle for Norge<br />
vil være avhengig av flere faktorer, heriblant ønsket kapasitet, økonomiske rammer og politiske<br />
gangbarhet. De to første faktorene er relativt enkle å forholde seg til, men den siste faktoren,<br />
altså hva <strong>som</strong> er politisk akseptabelt for Norge å anskaffe kan være et mer ullent tema. Politisk<br />
sett er det naturlig nok Stortinget <strong>som</strong> må ta stilling til hvilke land Norge skal handle med, samt<br />
hvilke typer missiler <strong>som</strong> er aktuelle for Norge. Norge er antagelig mer interessert i å kjøpe inn<br />
et missil produsert enten av oss selv eller en av våre allierte, enn for eksempelvis et missil<br />
produsert av land utenfor alliansen. Videre vil det heller neppe være aktuelt å kjøpe inn missiler<br />
<strong>som</strong> har kjernefysisk kapasitet, eller missiler med stridshoder <strong>som</strong> inneholder såkalte<br />
”klasebomber”, uansett hvor kostnadseffektive disse måtte være. Av ovennevnte grunner blir<br />
vurdering av missiler begrenses til slike <strong>som</strong> er tilvirket og solgt av Norge selv eller en av<br />
Norges allierte, samtidig <strong>som</strong> de benytter seg av stridshoder <strong>som</strong> er akseptert i Norge.<br />
De enkelte missiler blir gitt en kort presentasjon, og tekniske data sammenlignes til slutt.<br />
4.4.3 Exocet AM 39<br />
Figur 7, Exocet MM 38, samt Exocet montert på Super Puma<br />
Exocet produseres av MBDA 52 og har i flere tiår vært ansett <strong>som</strong> et av de ledende<br />
sjømålsmissilene i verden. Missilet er blant annet kjent, eller snarere beryktet, fra blant annet<br />
Falklandskrigen, der Argentina med suksess brukte missilet mot den britiske marinen. 53 Missilet<br />
har også blitt solgt til en rekke andre land og er i bruk verden over. 54 En fordel ved å velge et<br />
52 MBDA er et multinasjonalt europeisk selskap eid av henholdsvis EADS, BEA Systems og FINMECCANICA<br />
53 URL: http://www.naval-history.net/F62brshipslost.htm Benyttet 28/2 <strong>2005</strong><br />
54 URL: http://www.mbda.net/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=105 Benyttet 27/2-<strong>2005</strong><br />
34
slikt missil er at det har kjente kapasiteter <strong>som</strong> har blitt testet i kamp, og det vil slikt sett ikke vil<br />
være noen tvil knyttet til om missilet faktisk fungerer eller ei.<br />
4.4.4 Marte MK2/S<br />
Figur 8, Marte sjømålsmissil<br />
Marte missilet produseres også av MBDA og er designet spesielt med tanke på avfyring fra<br />
helikopter. Missilet er noe mindre og lettere enn Exocet, har mindre stridshode og mye kortere<br />
rekkevidde. Missilet er ferdig utviklet for bruk fra EH-101 helikoptre, og MBDA er i ferd med å<br />
teste og utvikle missilet for montering på franske <strong>NH</strong> <strong>90</strong> helikoptre. 55 Missilet må anses å være<br />
mer moderne enn Exocet, blant annet ved at missilet i terminalfasen gjør unnvikende og<br />
tilfeldige manøvrer for å unngå målets egenbeskyttelsessystemer. 56<br />
4.4.5 NSM<br />
Figur 9, Nytt Sjømålsmissil<br />
NSM, eller Norsk Sjømålsmissil, alternativt Naval Strike Missile, utvikles av Kongsberg<br />
Defence and Aerospace, med samarbeidspartnere i henholdsvis Frankrike og Tyskland, der<br />
franske MBDA utvikler turbojetmotoren og drivstoffsystemet mens tyske EADS/TDW utvikler<br />
55 http://www.mbda.net/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=110 1/3-<strong>2005</strong><br />
56 ibid<br />
35
stridshodet. 57 Missilet utarbeides etter oppdrag fra Sjøforsvaret <strong>som</strong> forventes å tegne kontrakt<br />
på kjøp av missilet innen utgangen av 2006. 58<br />
NSM utvikles i hovedsak <strong>som</strong> et anti-overflate missil, altså et <strong>våpen</strong> til bruk mot<br />
overflatefartøyer, men det vurderes også å lage en utgave <strong>som</strong> kan brukes mot landmål. I<br />
utskytningsfasen benytter missilet seg av en ”solid-fuel” boost motor, mens drivverket underveis<br />
mot målet besørges av en turbojet.<br />
NSM har en effektiv rekkevidde på over 150 kilometer, det flyr med høy subsonisk hastighet og<br />
navigerer ved hjelp av GPS, treghetsgyroer (Inertial navigation) og terrenggjenkjenning. I<br />
terminal fasen benytter missilet seg av en avansert infrarød søker, en I3R (Intelligent Imaging<br />
Infra-Red), <strong>som</strong> muliggjør sikker identifisering av målet samt optimalt treffpunkt for missilet 59 .<br />
For Norges del er missilet i første omgang tiltenkt <strong>som</strong> hoved anti-overflate <strong>våpen</strong> for våre nye<br />
Fridtjof Nansen-klasse fregatter, men Kongsberg har allerede prøvemontert missilet på et <strong>NH</strong> <strong>90</strong><br />
helikopter og vist at det er egnet for dette. 60<br />
Det foreligger for øyeblikket ingen konkrete planer innen Forsvaret for å utstyre <strong>NH</strong> <strong>90</strong> med<br />
NSM.<br />
NSM må anses <strong>som</strong> et svært moderne missil der<strong>som</strong> det lever opp til det <strong>som</strong> produsenten lover,<br />
og vil muligens være et utmerket <strong>våpen</strong> for <strong>NH</strong> <strong>90</strong>. I likhet med Marte vil NSM gjøre<br />
unnvikende og tilfeldige manøvrer i terminalfasen for å unngå målets egenbeskyttelsestiltak.<br />
Missilet kan også programmeres med ulike waypoints underveis, eller det kan selv velge en<br />
tilfeldig rute basert på terrenggjenkjenning.<br />
Figur 10, NSM prøvemontert på <strong>NH</strong> <strong>90</strong><br />
57<br />
http://www.kongsberg.com/eng/kda/products/missiles_space/missiles/naval/ Benyttet 24/2-<strong>2005</strong><br />
58<br />
A new anti-ship missile for the international market, Artikkel militærTeknikk, # 5-6/2004, s. 2-4<br />
59<br />
ibid<br />
60<br />
ibid<br />
36
4.4.6 Harpoon AGM 84H SLAM ER<br />
Figur 11, Harpoon SLAM-ER<br />
Dette missilet er en videreutvikling av det originale Harpoon missilet fra 1979. Det originale<br />
Harpoon ble i sin tid utviklet til Harpoon SLAM (Stand-off Land Attack Missile) og dette<br />
missilet ble brukt med stor suksess under Gulf-krigen i 1991. SLAM missilet har så blitt<br />
videreutviklet av Boeing til SLAM ER (Expanded Response), og det er dette missilet <strong>som</strong> kunne<br />
vært aktuelt for min bruk. Missilet er moderne og egnet for bruk i et nettverk, siden det infrarøde<br />
kameraet oversender data underveis til piloten, og dette gir piloten mulighet til å styre missilet<br />
helt inn mot målet.<br />
Et problem med dette missilet er dog at det ikke er i bruk på helikopter; det benyttes i dag kun<br />
fra kampfly. Missilet tas likevel med i sammenligningen, siden missilet regnes <strong>som</strong> et svært<br />
kapabelt <strong>våpen</strong> mot sjømål, og det er interessant å se hvordan de andre missilene kommer ut i en<br />
slik sammenligning.<br />
37
4.4.7 Valg av sjømålsmissil<br />
Nedenfor er de tekniske data for de forskjellige missilene satt inn de i en tabell for<br />
sammenligning.<br />
38<br />
Missil: Exocet Marte NSM SLAM ER<br />
Lengde 4.69 meter 3.8 meter 3.5 meter 4.49 meter<br />
Diameter 350 mm 320 mm N/A 343 mm<br />
Vingespenn N/A N/A N/A 91.44 cm<br />
Vekt ved<br />
avfyring<br />
Stridshode 165 kg HE, rettet<br />
ladning<br />
670 kg 324 kg 351 kg 629.55 kg<br />
70 kg HE, semipiercing<br />
Fuze N/A Impact, proximity and<br />
grazing<br />
Guidance/<br />
styring<br />
Treghetsnavigasjon,<br />
aktiv radarsøker i<br />
terminalfasen<br />
Treghetsnavigasjon,<br />
GPS, høydemåler og<br />
radarsøker i<br />
terminalfasen<br />
120 kg,<br />
fragmenterende<br />
221 kg HE,<br />
penetrerende<br />
N/A Kontakt<br />
Treghetsnavigasjon,<br />
GPS, I3R i<br />
terminalfasen<br />
Treghetsnavigasjon,<br />
GPS, infrarød i<br />
terminalfasen<br />
Drivstoff Fast Fast Fast Fast<br />
Rekkevidde 50-70 km, avhengig<br />
av høyde ved avfyring<br />
25 km 150 km +240 km<br />
4.4.8 Vurdering<br />
Som vi ser er det til dels store forskjeller på missilene. Det er ønskelig at missilet har best mulig<br />
rekkevidde, et stridshode <strong>som</strong> er effektivt mot sjømål i fregatt/korvett-klassen, lavest mulig<br />
vekt, slik at helikopteret kan ha med mest mulig drivstoff og dermed selv ha størst mulig<br />
rekkevidde, et avansert styringssystem med stor sikkerhet for treff i rett mål, samt evne til å<br />
gjøre unnvikende manøvrer i terminalfasen.<br />
Hastigheten til de forskjellige missilene er ikke tatt med i tabellen, men den er tilnærmet lik på<br />
alle missilene og ligger rett oppunder lydhastigheten og spiller derfor mindre rolle i denne<br />
sammenligningen. Andre faktorer <strong>som</strong> drivstoff, diameter og fuzing er heller ikke spesielt<br />
interessante for meg så lenge disse faktorene ikke går ut over missilets evne til å bli benyttet på<br />
<strong>NH</strong> <strong>90</strong>.
4.4.8.1 Exocet vs SLAM ER<br />
Ved å kryssjekke i tabellen ser vi fort at henholdsvis Exocet og SLAM ER missilene skiller seg<br />
ut vektmessig. Samtidig har disse to missilene de største stridshodene, men den høye vekten vil<br />
kunne legge alvorlige begrensninger på rekkevidden til helikopteret. I tillegg til den høye vekten<br />
har også Exocet missilet en skuffende lav rekkevidde med bare 70 km. Exocet har heller intet<br />
system for unnvikelsesmanøvrer i terminalfasen, og Exocet blir derfor ikke vurdert videre.<br />
SLAM-ER missilet har et godt stridshode, faktisk det største av alle, men den høye vekten er et<br />
problem. Til gjengjeld har missilet lang rekkevidde og et avansert styringssystem, noe <strong>som</strong> veier<br />
litt opp for vekten. Det er derimot ukjent om missilet i det hele tatt kan bæres av helikopter; det<br />
store vingespennet på nesten en meter tyder på at det er beregnet til å henge under en flat vinge<br />
og ikke inntil et helikopterskrog. Dette missilet er derfor heller ikke særlig egnet, og<br />
alternativene <strong>som</strong> gjenstår er enten NSM eller Marte missilet.<br />
4.4.8.2 NSM vs Marte<br />
Disse missilene kommer noenlunde likt ut av det vektmessig, begge to veier omtrent halvparten<br />
av de foregående missilene. Heller ikke på styringssystemene er det store forskjeller å se, i det at<br />
begge to er moderne missiler <strong>som</strong> sannsynligvis vil være effektive i sin evne til å treffe rett mål.<br />
Det <strong>som</strong> derimot klart skiller disse to missilene fra hverandre er stridshode og rekkevidde. Trass<br />
i nærmest lik vekt har Marte missilet kun et 70 kilos stridshode, og det lette stridshodet blir<br />
heller ikke veid opp av rekkevidden <strong>som</strong> er på skuffende 25 kilometer. Her er NSM klart bedre,<br />
med et stridshode på 120 kilo og en rekkevidde på over 150 km. Følgelig kommer NSM best ut<br />
av denne sammenligningen, og NSM blir for denne oppgavens del det foretrukne sjømålsmissil<br />
for <strong>NH</strong> <strong>90</strong>.<br />
39
4.5 Våpensystemer mot landmål<br />
4.5.1 Hellfire<br />
Figur 12, Hellfire<br />
Hellfire missilet ble utviklet av USA på 70-tallet. Det entret tjeneste i den amerikanske hæren<br />
<strong>som</strong> et luft-til-bakke missil i 1985, <strong>som</strong> et <strong>våpen</strong>system hovedsakelig tiltenkt AH-64 Apachehelikoptrene.<br />
Missilet er således utviklet spesielt for bruk fra helikopter, noe navnet Hellfire er et<br />
akronym for; Heliborne, Laser, Fire and Forget. Missilet benytter en rakettmotor med fast<br />
drivstoff og det har en rekkevidde på ca 8-9 km, noe avhengig av versjon. Den nyeste versjonen<br />
kalles Hellfire Longbow, men det finnes også et spesialbygd missil beregnet til bruk av<br />
marinestyrker. Hovedforskjellen er stridshodet og sikringen av dette, siden det stilles strengere<br />
krav til sikkerhet og lagring av ammunisjon om bord på fartøyer.<br />
Missilet <strong>som</strong> brukes i dag er fjerde generasjon og er forbedret på flere områder i forhold til det<br />
originale missilet. Utviklingsprogrammet på 70-tallet tok sikte på å utvikle et såkalt Fire and<br />
Forget missil, altså et missil <strong>som</strong> selv finner frem til målet etter at det har blitt avfyrt. Tross<br />
akronymet <strong>som</strong> navnet Hellfire kommer av kan man ikke si at de lykkes i dette; frem til siste<br />
generasjons Hellfire har missilet vært avhengig av å styre mot et laserpunkt. Denne<br />
målangivelsen kan enten komme fra selve helikopteret <strong>som</strong> avfyrer missilet, det kan komme fra<br />
ett annet luftfartøy eller det kan komme fra personell på bakken. Uansett har det gjort missilet<br />
avhengig av styring helt frem til det treffer målet. I siste generasjon av missilet, det såkalte<br />
Hellfire Longbow, har man bygget inn en ekte Fire and Forget-kapasitet. Som erstatter for<br />
lasersøkeren på tidligere missiler har Hellfire nå fått en egen millimeterradar <strong>som</strong> gjør den i<br />
stand til å styre mot målet på egen hånd. Dermed er ikke helikopteret avhengig av å belyse målet,<br />
hvilket igjen betyr kortere eksponeringstid for helikopteret. Programmeringen av missilets mål<br />
kan for øvrig skje både før og etter avfyringen. En annen vesentlig forbedring i Longbow<br />
40
varianten er at missilet har både dag/natt og allværskapasitet takket være radaren. Radaren<br />
bruker en frekvens på 94 GHz. 61<br />
En siste viktig forbedring i de siste generasjoners Hellfire er at de har fått et todelt stridshode<br />
beregnet til bruk mot reaktivt panser.<br />
De versjoner av missilet <strong>som</strong> er aktuelle for bruk av norske <strong>NH</strong> <strong>90</strong> vil enten være den versjonen<br />
<strong>som</strong> er spesielt designet for bruk av marinestyrker, altså den <strong>som</strong> er egnet for lagring og transport<br />
om bord på fartøyer, eller den siste versjonen <strong>som</strong> innehar den ekte Fire and Forget-kapasiteten.<br />
Disse to kalles respektivt Hellfire AGM 114K (Hellfire 2) og AGM 114L Hellfire Longbow. Det<br />
er det sistnevnte <strong>som</strong> blir benyttet i denne oppgaven. Missilene kan monteres i<br />
utskytningsramper <strong>som</strong> holder enten 2 eller 4 missiler. En rampe med 4 missiler veier fullastet<br />
260 kg. 62<br />
4.5.2 Tekniske data AGM 114K (Hellfire 2) og AGM 114 L Hellfire Longbow<br />
Lengde 1.63 meter 1.78 meter<br />
Diameter 178mm 178mm<br />
Vingespenn 0.33 meter 0.33 meter<br />
Vekt ved avfyring 45.7 kg (49.7 anti-ship) 50 kg<br />
Stridshode HE rettet ladning/12.5 kg<br />
fragmentation (anti-ship)<br />
Tandem HEAT<br />
Fuze Impact Impact<br />
Guidance/styring Semi-active laser Treghetsnavigasjon og MMW-radar<br />
Drivstoff Fast Fast<br />
Rekkevidde 9 km 9 km<br />
61 http://www.janes.com/defence/air_forces/news/jalw/jalw001013_1_n.shtml 15/2-<strong>2005</strong><br />
62 Jane’s All the worlds aircraft 2004 Artikkel lastet ned fra www.janes.com<br />
41
4.5.3 Raketter<br />
Et interessant <strong>våpen</strong>system <strong>som</strong> er under utvikling er presisjonsstyrte raketter. 63 I oktober 2002<br />
demonstrerte både Raytheon 64 og General Dynamics/BEA Systems 65 sine prototyper på dette<br />
området. Som basis for sine versjoner har begge brukt en HYDRA 2.75 tommers rakett.<br />
4.5.4 HYDRA 2.75” rakett<br />
Denne raketten er ikke et spesielt moderne <strong>våpen</strong>system. Den ble utviklet på 40-tallet av US<br />
NAVY og har blitt brukt i nær sagt alle konflikter og kriger <strong>som</strong> USA har vært involvert i<br />
siden. 66<br />
Fig 13, Eksempler på HYDRA 2.75” raketter<br />
HYDRA rakettene finnes i en rekke varianter. De har blitt brukt fra et 20-talls forskjellige<br />
plattformer, og det faktum at de fortsatt er under produksjon og utvikling taler for deres<br />
kosteffektivitet. Eksempler på plattformer <strong>som</strong> bruker disse rakettene i dag er AH-64 Longbow<br />
(US Army), AH-1F Cobra (US Navy) og F-16 (US Air Force). Rakettene brukes hovedsakelig<br />
mot personell og lette kjøretøyer. Av stridshoder finnes det flere varianter. Avhengig av hva<br />
raketten skal brukes mot kan man velge mellom 10 eller 17 punds HE (High Explosive)<br />
stridshoder, ”klasebombe” stridshoder (neppe aktuelt for norsk bruk), stridshoder for<br />
røyklegging og stridshoder <strong>som</strong> fungerer <strong>som</strong> lysgranater, både vanlig lys og IR lys for egne<br />
styrker med nattsynsutstyr er tilgjengelig.<br />
Felles for disse rakettene er at de fungerer etter ”point and shoot” prinsippet, altså har de ingen<br />
styring etter avfyring. Dette betyr at de har en varierende grad av treffsikkerhet. Det jobbes på<br />
63 En styrt rakett burde muligens defineres <strong>som</strong> et missil, men den diskusjonen skal ikke tas her.<br />
64 http://www.raytheon.com/newsroom/briefs/100702.htm 18/2-<strong>2005</strong><br />
65 http://www.defense-update.com/products/a/apkws-gd.htm 18/2-<strong>2005</strong><br />
66 http://www.fas.org/man/dod-101/sys/missile/hydra-70.htm 19/2-<strong>2005</strong><br />
42
flere områder for å gjøre rakettene mer treffsikre, blant annet har Veridian 67 og Naval Surface<br />
Warfare Center 68 presentert en studie av hvordan fremtidige raketter kan gis større presisjon ved<br />
å øke hvor mye de spinner. Dette kan oppnås blant annet ved å benytte vridde styrefinner samt<br />
styring av eksosgassene.<br />
Men slike teknikker kan likevel ikke løse noen grunnleggende problemer ved avfyring av<br />
raketter; blant annet kommer man ikke unna den aerodynamiske effekten <strong>som</strong> ”downwash” fra<br />
rotoren på et helikopter gir, samt at treffsikkerheten er helt avhengig av hvor nøyaktig<br />
avfyringsplattformen er siktet inn mot målet, hvilket igjen er fullstendig avhengig av mennesket<br />
<strong>som</strong> styrer helikopteret eller flyet. US Army har derfor satt i gang et prosjekt <strong>som</strong> skal forsøke å<br />
finne en løsning på dette, og <strong>som</strong> nevnt innledningsvis kan det se ut <strong>som</strong> denne løsningen<br />
nærmer seg.<br />
4.5.5 Presisjonsstyrte raketter<br />
I 1996 dukket det opp et behov i US Army for å finne et billigere presisjons<strong>våpen</strong>. Dette baserte<br />
seg på erfaringer fra først Gulf-krig, der det ble påvist at Hellfire missiler ofte ble brukt mot<br />
såkalte ”soft targets”, altså menneskelige mål. Tross sin unektelige effektivitet ble dette vurdert å<br />
være en lite kosteffektiv måte å bekjempe slike mål på og man identifiserte dermed et behov for<br />
en billigere løsning. 69<br />
Advanced Precision Kill Weapon System (APKWS) er et program startet av US Army der<br />
hensikten er å finne frem til et system <strong>som</strong> kan fylle gapet mellom nåværende rakettsystemer av<br />
typen HYDRA og missilsystemer <strong>som</strong> Hellfire. 70<br />
I 2003 demonstrerte altså både Raytheon og General Dynamics/BEA Systems at dette er mulig.<br />
Eksempelvis tok GD/BEA en standard 2.75 tommers rakett, delte den i to og ettermonterte en<br />
midtre del <strong>som</strong> inneholdt selve lasersøkeren. Denne var igjen koblet opp mot styrefinnene slik at<br />
raketten nå ble i stand til å følge en laserstråle. 71 Raketten ble avfyrt fra en standard M261<br />
avfyringspod og demonstrerte presise treff fra 1500 til 5500 meter Vekten økte naturlig nok <strong>som</strong><br />
en følge av den ettermonterte midtseksjonen, fra 4.2 til 8.9 kilo, men dette virker ikke å ha<br />
minsket missilets rekkevidde særlig. 72 En fullastet M261 veier ca 270 kg. 73 GD/BEA regner<br />
67<br />
Veridian ble kjøpt opp an General Dynamics i august 2003. Veridian driver blant annet med forskning og<br />
simulering innen aerodynamikk. URL: http://www.veridian.com/ Benyttet 21/2-<strong>2005</strong><br />
68<br />
Second Annual Missile and Rockets Symposium and Exhibition, San Antonio, Texas 14-16 mai 2001<br />
69<br />
http://www.globalsecurity.org/military/systems/munitions/apkws.htm 21/2-<strong>2005</strong><br />
70<br />
Ibid<br />
71<br />
http://www.defense-update.com/products/a/apkws-gd.htm 21/2-<strong>2005</strong><br />
72<br />
Ibid<br />
73<br />
URL: http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/equip/lau-hydra-7.htm Benyttet 12/4-<strong>2005</strong><br />
43
med å kunne ha missilet i produksjon fra 2006. Raytheon demonstrerte for øvrig samme<br />
kapasiteter med oppgitt rekkevidde helt ut til 6000 meter for sin modifiserte rakett. 74<br />
4.5.6 Maskinkanoner<br />
Det finnes flere tilgjengelig på markedet, men maskinkanoner anses <strong>som</strong> et relativt sett enkelt<br />
<strong>våpen</strong>system, og det vil ikke bli kjørt en diskusjon rundt hvilken type <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> skal ha. Det<br />
antas dermed at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utstyres med dørmonterte 12.7 mm kanoner av generisk type i de tilfeller<br />
der bruk av maskinkanon er aktuelt.<br />
4.6 Våpensystemet oppsummert<br />
Det systemet <strong>som</strong> skal testes opp mot målkategoriene i scenariet blir <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikopter,<br />
deployert om bord på FN-klassen og med mulighet for å kunne utstyres med synkeminer,<br />
Stingray torpedoer, NSM, Hydra presisjonsstyrte raketter, Hellfire missiler og maskinkanoner i<br />
dørene.<br />
74 http://www.raytheon.com/newsroom/briefs/100702.htm 21/2-<strong>2005</strong><br />
44
5 Drøfting av systemalternativet<br />
5.1 Bakgrunn<br />
I drøftingen skal matrisen <strong>som</strong> vi kom frem til under gjennomgangen av scenariet benyttes. De<br />
tre kapasitetene sensor, effektor og egenbeskyttelse skal hver og en drøftes opp mot samtlige<br />
målkategorier i matrisen. Resultatet vil til slutt bli presentert i en ferdig matrise <strong>som</strong> kan benyttes<br />
videre i flermålsanalysen.<br />
5.2 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s egenskaper<br />
Ett helikopter <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har visse iboende egenskaper. Disse kan være både en styrke og en<br />
svakhet. I det følgende blir noen av disse generelle iboende egenskapene drøftet, før de<br />
spesifikke egenskapene mot hver enkel målkategori blir gjennomgått.<br />
5.2.1 Nyttelast<br />
Hvor mye nyttelast et helikopter kan ta med seg varierer sterkt, og henger sammen med<br />
størrelsen og tilgjengelig motorkraft. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er et middels stort helikopter og det har god<br />
motorytelse, dermed er det i stand til å ta med en betydelig mengde nyttelast. Det oppgis<br />
eksempelvis at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan frakte 2000 kg en avstand på 170 NM, og dette må anses <strong>som</strong> bra.<br />
Men dette er ikke nødvendigvis talende for hvor mye <strong>våpen</strong>last plattformen kan medbringe; der<br />
har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s utvendige fester en begrensning på 400 kg på hver side. Dette betyr at uansett om<br />
det er torpedoer, NSM, raketter eller Hellfire <strong>som</strong> skal nyttes vil grensen på 400 kg gjelde. Dette<br />
vil dog ikke bli noen begrensning siden ingen av de utvalgte <strong>våpen</strong>systemene overskrider<br />
vektgrensen.<br />
5.2.2 Rekkevidde<br />
Rekkevidden til plattformen henger nøye sammen med hvor tungt maskinen er lastet, hvor mye<br />
drivstoff den har om bord og vind. En tungt lastet maskin vil ikke kunne ta med like mye<br />
drivstoff og rekkevidden blir tilsvarende begrenset. Med sterk motvind vil også rekkevidden bli<br />
noe kortet ned. Dette er en faktor <strong>som</strong> ikke betyr like mye for hurtigere plattformer <strong>som</strong> jagerfly,<br />
der hastighetsreduksjonen <strong>som</strong> følge av motvind er relativt sett liten, men for en saktegående<br />
plattform <strong>som</strong> et helikopter kan kraftig motvind på eksempelvis 30-40 knop kunne stå for en<br />
hastighetsreduksjon på nærmere en tredjedel av marsjhastigheten, hvilket får mye å si for<br />
rekkevidde.<br />
5.2.3 Mobil base<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil i de fleste tilfeller operere ut fra FN-klassen. Dette betyr at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har en mobil base,<br />
og dette øker helikopterets kapasiteter, både før og under ett oppdrag. Siden basen er mobil betyr<br />
dette at helikopteret kan posisjoneres i forhold til de oppdrag det skal ut på, før det faktisk tar av.<br />
45
Dette forutsetter dog at det er tid tilgjengelig for FN-klassen til å gjennomføre transitten til det<br />
aktuelle området. I tillegg betyr det at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> til enhver tid vil nyte godt av den egenbeskyttelse<br />
<strong>som</strong> er innebygd i blant annet FN-klassens luftvern-systemer.<br />
FN-klassens mobilitet vil også kunne øke helikopterets rekkevidde. Sett at FN-klassen etter<br />
helikopterets avgang transitterer mot det området <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> opererer i med en hastighet på 25<br />
knop, så vil dette i løpet av 3 timer bety at FN-klassen har nærmet seg <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med 75 NM,<br />
hvilket tilsvarer en halv times flytid for <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Slik sett vil altså den mobile basen enten kunne<br />
forlenge <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s evne til å operere i et område, eller den vil kunne forlenge avstanden <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
kan fly.<br />
5.2.4 ”On-station time”<br />
Et vesentlig begrep for <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil være on-station time, eller hvor lenge <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan oppholde<br />
seg i en lite område over tid. Dette er spesielt aktuelt i forbindelse med antiubåt-operasjoner.<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan operere 50 NM ute fra moderskipet i 3:20, men <strong>som</strong> vi så i forrige avsnitt kan denne<br />
avstanden og tiden justeres noe opp der<strong>som</strong> FN-klassen transitterer etter helikopteret.<br />
5.2.5 Hover<br />
En grunnleggende egenskap ved helikopteret er dets evne til å stå stille i luften; det går i ”hover”<br />
eller ”hovrer”. Denne egenskapen vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utnytte når den senker sin dipping sonar under<br />
antiubåt-operasjoner, men denne egenskapen kan også utnyttes under andre operasjoner, <strong>som</strong><br />
beskrevet i neste avsnitt.<br />
5.2.6 ”Nap of the earth” (NOE) og maskering<br />
Under operasjoner mot for eksempel små båter i skjærgården, MTBer og landmål vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
kunne bruke såkalt NOE flyging, altså flyging i lavere hastighet enn normalt, men svært nære<br />
bakken, og maskering. NOE benyttes når helikopteret skal komme seg usett frem eller holde seg<br />
unna fiendtlige sensorer og <strong>våpen</strong>systemer. Helikopteret benytter seg av terrenget og skjuler seg<br />
i dalfører, elveleier, bak eller under trelinjer etc. Denne teknikken kan kombineres med at<br />
helikopteret går i hover bak en liten ås, bak bygninger eller andre hindringer. Da er helikopteret<br />
maskert. Deretter kan helikopteret heve seg opp over hindringen, få oversikt over området foran<br />
seg med sine sensorer og senke seg ned igjen før det blir oppdaget eller før fienden rekker å<br />
avfyre <strong>våpen</strong> mot det. Denne teknikken kan være svært effektiv spesielt mot målkategorier <strong>som</strong><br />
stridsvogner og andre bakkestyrker. Ved å reposisjonere seg hurtig på denne måten kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
skaffe seg oversikt over mål for så til slutt å gå ut av maskering og avfyre sine egne <strong>våpen</strong> før det<br />
igjen maskerer seg. Der<strong>som</strong> flere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> jobber sammen kan de også utveksle informasjon slik at<br />
46
en plattform fungerer <strong>som</strong> speider for den andre. På denne måten kan angrepet komme fra en<br />
uventet retning, selv om fienden skulle oppdage speideren.<br />
5.2.7 Turn-around og bytte av roller<br />
Begrepet turn-around, eller klargjøring av helikopteret mellom oppdrag, sier noe om hvor raskt<br />
en plattform <strong>som</strong> har kommet inn fra oppdrag kan klargjøres for å dra ut på nytt oppdrag. For<br />
FN-klassen og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil denne tiden være kuttet ned til et minimum. Det tekniske personellet<br />
om bord på FN-klassen vil kunne ta imot helikopteret etter endt oppdrag og straks sette i gang<br />
med å klargjøre det for nytt oppdrag, siden alt av nødvendig materiell og infrastruktur ligger<br />
innebygd i FN-klassen. I tillegg vil alt utstyr <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> trenger for å kunne utføre sine oppdrag,<br />
da spesielt de forskjellige effektorene, ligge lagret om bord på FN-klassen, slik at der<strong>som</strong> det for<br />
eksempel skulle være nødvendig for helikopteret å gå fra en antiubåt-konfigurasjon til en<br />
antioverflate-konfigurasjon, så kan et slikt rollebytte gjøres raskt siden all nødvendig<br />
infrastruktur igjen ligger klar om bord. Kombinert gjør dette at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil kunne operere svært<br />
effektivt og fleksibelt i et stridsteater, der helikopteret hurtig kan vende ut igjen på nye oppdrag.<br />
Der<strong>som</strong> FN-klassen i tillegg ligger i samme operasjon<strong>som</strong>rådet <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, vil helikopteret<br />
kunne utnytte dette til å fylle drivstoff underveis i oppdraget og slik forlenge sin utholdenhet.<br />
Denne fleksibiliteten er nær sagt enestående for kombinasjonen fartøy/helikopter og kan ikke<br />
oppnås av andre flygende plattformer. Disse er avhengig av lange rullebaner og omfattende<br />
logistikk apparater for sin turn-around og eventuelle rollebytter. Slik sett veier dette opp mye av<br />
den kortere rekkevidden et helikopter har sammenlignet med for eksempel kampfly og MPA.<br />
5.3 Sensorkapasitet<br />
Det <strong>som</strong> skal undersøkes er hvilke kapasiteter de innebygde sensorene til <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har mot de<br />
forskjellige målkategoriene. I det følgende skal hver enkelt måltype vurderes og gis en karakter,<br />
basert på hvor egnede <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>’s sensorer er til å oppdage og samle inn nødvendig informasjon om<br />
målet. 75<br />
5.3.1 Fregatter med AAW<br />
Fregatter og skip på størrelse med fregatter er store fartøyer. De har typisk store flate arealer,<br />
eksempelvis skipssiden og overbygningen <strong>som</strong> gjør dem til gode mål for oppdagelse på radar.<br />
Slike skip er <strong>som</strong> regel konstruert i metall, og metall er en god reflektor for radarbølger.<br />
Overbygningen på en fregatt stikker også normalt høyt opp over havoverflaten, hvilket gjør at<br />
75 For en repetisjon av karaktersystemet <strong>som</strong> benyttes, se avsnitt 2.1.4<br />
47
vår radar kan oppdage fartøyet fra enda lengre avstander, siden fartøyet ikke vil bli skjult av tung<br />
sjø.<br />
Fregatter vil også være utstyrt med forskjellige radarantenner, <strong>våpen</strong>systemer og<br />
egenbeskyttelsessystemer <strong>som</strong> gjør at overflaten på fartøyet er rotete og full av vinkler og kroker,<br />
hvilket bidrar til refleksjon av radarsignaler. Nyere fregatter blir gjerne bygget med ”stealth” i<br />
tankene, men oppgaven er tilnærmet håpløs når man tar fartøyets størrelse i betraktning. Fartøyet<br />
kan også være dekket av radar absorberende materialer (RAM) 76 , hvilket vil minske det<br />
returnerte radarsignalet ytterligere. Nyere fregatter vil dermed kanskje være noe vanskeligere å<br />
oppdage, men noen ekte stealth kapasitet er det ikke tale om. Slik sett vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s radar være en<br />
god sensor mot denne målkategorien, spesielt over lengre avstander.<br />
Videre er fregatter avhengig av fremdrift, hvilket normalt besørges enten av dieselmotorer eller<br />
gassturbiner. Disse slipper igjen ut varme avgasser, hvilket muliggjør deteksjon via infrarød<br />
stråling. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil dermed kunne bruke sitt FLIR-system for ytterligere informasjon om målet,<br />
men på kortere avstander enn for radar. Til slutt må det antas at en fregatt sender ut EM-stråling<br />
på forskjellige frekvenser, eksempelvis fra radiotrafikk, søkeradarer, navigasjonsradarer og<br />
lignende. Slike signaler vil kunne fanges opp og peiles av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s EK-pakke. Totalt sett er <strong>NH</strong>-<br />
<strong>90</strong>s sensorer godt i stand til å samle inn informasjon om fregatter. Tallkarakter 9.<br />
5.3.2 Undervannsbåter<br />
De norske <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptrene er spesielt tilpasset nettopp denne typen mål. I både en defensiv<br />
og en offensiv rolle vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kunne nyttegjøre seg sine sonarsystemer, enten ved å legge ut<br />
bøyer eller ved å foreta direkte søk med sin egen dyppesonar. I en defensiv rolle kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
bruke kun sine passive systemer og legge ut en skjerm av bøyer rundt de mål helikopteret er satt<br />
til å beskytte, eller helikopteret kan bruke aktive bøyer i en offensiv rolle for å finne og<br />
uskadeliggjøre ubåter på fiendens område. En begrensning <strong>som</strong> kan gjøre seg strekt gjeldende<br />
her er hvor søket foregår. Som nevnt tidligere vil det i kystnære farvann kunne være svært<br />
vanskelige sonarforhold, og selv en moderne utstyrt plattform <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil kunne ha<br />
problemer med å finne en undervannsbåt <strong>som</strong> for eksempel skjuler seg under et temperaturlag i<br />
sjøen. Ute på det åpne havet vil denne situasjonen kunne bedres noe, med jevnere og mer<br />
forutsigbare sonarforhold, men her kommer et annet problem inn; områdets størrelse. Havet er<br />
76 Radar Cross Section Measurements (8-12 GHz) of Magnetic and Dielectric Microwave Absorbing Thin Sheets,<br />
Revista de Fısica Aplicada e Instrumentacao, vol. 15, no. 1, Desember, 2002<br />
48
stort og rekkevidden til en sonarbøye slik sett liten, så å lokalisere en undervannsbåt på slump vil<br />
være svært vanskelig. Den beste muligheten til å oppdage undervannsbåter vil dermed <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ha<br />
ved å holde seg i nærheten av de mål <strong>som</strong> en undervannsbåt kunne tenkes å angripe. Ved å bruke<br />
sine aktive og passive systemer vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> her være kanskje den beste sensoren <strong>som</strong> finnes, men<br />
selv <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil ikke kunne plukke ut en undervannsbåt i alle tenkelige tilfeller.<br />
Det finnes en annen mulighet for å oppdage undervannsbåter; noen ubåt vil til tider gå i<br />
overflatestilling. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s SAR radar vil da ha mulighet til å oppdage enten periskop eller seilet<br />
til ubåten. Periskopet er naturligvis vankeligere å oppdage enn seilet, men under gunstige forhold<br />
vil selv periskopet kunne ses på relativt lange avstander. Totalt sett har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> gode sensorer mot<br />
ubåter, men det er likevel vanskelig å oppdage undervannsbåter. Tallkarakter 6.<br />
5.3.3 Mineleggere/Troppeskip<br />
På samme måte <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil være effektiv mot fregatter, vil helikopteret kunne bruke de<br />
samme sensorene mot denne type fartøyer. Tallkarakter 9.<br />
5.3.4 MTB<br />
MTBer er raske og relativt små fartøyer. De kan være laget enten av metall eller andre<br />
materialer, og moderne fartøyer benytter gjerne RAM, slik <strong>som</strong> Skjold-klassen. 77 De er små og<br />
svært manøvrerbare og siden de ikke er like dyptgående <strong>som</strong> for eksempel fregatter og<br />
troppeskip kan de dra nytte av skjærgårdens topografi. En MTB kan gjemme seg mellom holmer<br />
og skjær, eller den kan legge seg inntil fjellknauser og lignende, gjerne dekket av kamuflasjenett.<br />
Dermed går den i ett med bakgrunnen og blir vanskelig å se både med radar og med det blotte<br />
øye. Der<strong>som</strong> MTBen er ute i åpent farvann vil den dog kunne oppdages på radar, forutsett at det<br />
ikke er så tung sjø at MTBen blir fullstendig skjult av bølgene. Dette er dog lite sannsynlig siden<br />
MTBer ikke regnes <strong>som</strong> like sjøsterke fartøy <strong>som</strong> fregatter. De vil dermed sannsynligvis ikke<br />
befinne seg langt til havs under slike forhold.<br />
Mot FLIR har MTBen ikke like godt forsvar; selv om den gjemmer seg vil den være nødt til å<br />
holde et minimum av egenbeskyttelsessystemer operative, slik <strong>som</strong> radar og strøm til<br />
<strong>våpen</strong>systemer. Dette fordrer igjen at en eller annen form for kraftkilde må benyttes, og disse vil<br />
igjen måtte avgi varme avgasser. På moderne fartøy kan disse avgassene være forsøkt skjult ved<br />
å slippe dem ut under vann, men mot et føl<strong>som</strong>t FLIR-system vil det ikke være mulig å skjule<br />
alle spor. Selve skroget vil ta opp noe varme fra generatorer og MTBer vil derfor kunne<br />
oppdages ved hjelp av FLIR.<br />
49
Totalt sett bør det være mulig for <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> å oppdage slike fartøyer, men det vil være vanskeligere<br />
enn å finne større fartøyer i åpent farvann. Tallkarakter 6.<br />
5.3.5 Små båter i skjærgården<br />
Mot små gummifartøyer er situasjonen noe annerledes. Gummi, oftest i syntetisk form, brukes<br />
ofte <strong>som</strong> basis for RAM, og <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>’s radar vil derfor neppe klare å se slike fartøyer. Det man<br />
eventuelt vil kunne oppdage er en utenbordsmotor eller lignende med radaren, der<strong>som</strong> fartøyet<br />
benytter en slik. Slike utenbordsmotorer vil også generere varme, både fra selve motoren <strong>som</strong><br />
blir varm under gange, men også fra de varme avgassene. Disse vil kunne oppdages med FLIRsystemet<br />
og vil dermed muliggjøre engasjering av målet.<br />
Det <strong>som</strong> kan nedgradere evnen til å oppdage disse målene er for eksempel tung sjø og kraftig<br />
nedbør eller dårlig sikt.<br />
Både radar og FLIR-systemet er i disse situasjonene avhengig av ”line-of-sight” eller LOS til<br />
målet. Ved tung sjø blir det vanskeligere for en radar å plukke opp slike små mål, siden de har en<br />
tendens til å forsvinne mellom bølgene. Målene kan dukke opp, men forsvinner igjen like fort og<br />
dette gjør det vanskelig å få en nøyaktig posisjon på objektet samtidig <strong>som</strong> det blir vanskeligere<br />
å følge målet med radar. Man vil oppleve lignende problemer med FLIR-systemet, siden det er<br />
avhengig av å se objektet for å kunne oppdage det. Tar man derimot i betraktning at begge<br />
systemene kan supplere hverandre er det trolig at de til sammen vil kunne fungere godt <strong>som</strong><br />
sensor mot disse målkategoriene, og det burde være mulig å kunne engasjere målet. Tallkarakter<br />
6.<br />
5.3.6 Kampfly<br />
Mot kampfly vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ikke ha spesielt gode sensorer. Hovedradaren er beregnet til bruk mot<br />
sjømål og har begrenset evne til å oppdage luftmål. Disse må i så fall fly lavt og sakte, og selv<br />
om kampfly nok kan fly lavt vil de neppe fly sakte nok til at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kan oppdage dem. Med sitt<br />
FLIR-system vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> nok kunne se avgassene fra turbinene, men igjen vil hastigheten til<br />
kampflyene gjøre at engasjering av målet blir vanskelig.<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> EK-pakke vil kunne plukke opp signaler fra kampflyet, eksempelvis radar og<br />
radiotrafikk, men dette vil ikke kunne brukes til engasjering. Totalt sett gis tallkarakter 1.<br />
77 http://www.naval-technology.com/projects/skjold/ Benyttet 23/3-<strong>2005</strong><br />
50
5.3.7 Helikopter<br />
Mot helikopter vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> muligens kunne bruke sin radar til å oppdage og følge målet, samtidig<br />
<strong>som</strong> FLIR igjen kan brukes mot turbinenes avgasser, men hvorvidt denne informasjonen kan<br />
brukes til engasjering er tvil<strong>som</strong>t. Siden hastigheten til målet er så vidt mye lavere enn et<br />
kampfly, vil dog mulighetene være bedre for en mulig engasjering. Tallkarakter 3.<br />
5.3.8 URAV<br />
URAV’er vil mest sannsynlig fly høyt, hvilket vanskeliggjør deteksjon med radar. Høyden gjør<br />
også at FLIR blir lite effektivt siden FLIR-systemet ikke kan vinkles så høyt. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s EK-pakke<br />
vil muligens kunne plukke opp eventuelle signaler <strong>som</strong> sendes fra URAV’en, men disse<br />
signalene vil ikke kunne benyttes av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> til engasjering. Følgelig gis URAV tallkarakter 1.<br />
5.3.9 CM<br />
Kryssermissiler innehar mye av de samme egenskapene til et kampfly, i det at det kan fly relativt<br />
hurtig. Moderne kryssermissiler er også en del mindre enn et fly, og består gjerne av<br />
komposittmaterialer hvilket vanskeliggjør deteksjon via radar. Avgasser fra en eventuell turbin<br />
eller rakettmotor vil kunne detekteres av FLIR, men missilets hastighet vil sannsynligvis være så<br />
høy at engasjering blir vanskelig. Kryssermissiler flyr dog ofte ganske lavt, og det finnes derfor<br />
en mulighet for at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s radar vil kunne oppdage det. Missilet vil sannsynligvis navigere ved<br />
hjelp av passive teknikker <strong>som</strong> treghetsnavigasjon, terrenggjenkjenning, GPS, eller en<br />
kombinasjon av disse. Følgelig blir missilet vanskelig å plukke opp av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s EK-pakke.<br />
Tallkarakter 1.<br />
5.3.10 TBM<br />
Mot taktiske ballistiske missiler har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ingen sensorer <strong>som</strong> vil fungere godt. Missilet<br />
kommer fra en ballistisk bane <strong>som</strong> ligger fysisk høyere enn <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s sensorer kan se og vil<br />
dermed ikke kunne detekteres. Missilet vil høyst sannsynlig benytte passive sensorer og kan<br />
derfor heller ikke oppdages av EK-pakken. Tallkarakter 0.<br />
5.3.11 MPA<br />
Der<strong>som</strong> en MPA flyr lavt og sakte, vil den i likhet med helikopter muligens kunne oppdages<br />
både av radar og FLIR. Samtidig er en av MPA’ens hovedfunksjoner å samle inn informasjon,<br />
og det må antas at den dermed bruker flere sensorer aktivt, hvilket igjen bør kunne detekteres av<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong>. Likevel vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> neppe kunne engasjere målet basert på disse opplysningene.<br />
Tallkarakter 1.<br />
51
5.3.12 Troppeavdeling<br />
En troppeavdeling er en stor og rotete masse der det vil være mange varmekilder, slik <strong>som</strong><br />
kjøretøyer og aggregater. Disse vil kunne oppdages på FLIR. Radaren vil ikke fungere optimalt<br />
over land og vil ikke gi særlig god informasjon, men FLIR bør kunne gi nok informasjon til å<br />
engasjere målet. En troppeavdeling vil også være avhengig av radiokommunikasjon oppover i<br />
kommandokjeden og er dermed utsatt for deteksjon av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s EK-pakke. Mot et slikt mål vil<br />
også ren visuell detektering være mulig, og engasjering av målet bør kunne utføres. Tallkarakter<br />
6.<br />
5.3.13 Stridsvogner<br />
Stridsvogner har kraftige diesel eller turbinmotorer <strong>som</strong> avgir mye avgasser og detektering med<br />
FLIR er fullt mulig. Dette alene er nok til å kunne engasjere slike mål, og de får tallkarakter 7.<br />
5.3.14 Lastebiler<br />
Lastebiler vil ha en varmesignatur <strong>som</strong> kan plukkes opp av FLIR, men denne vil ikke være like<br />
tydelig <strong>som</strong> for eksempel en stridsvogn, siden motoren er mindre og ikke utvikler like stor effekt.<br />
Tallkarakter 6.<br />
5.3.15 Statiske fortifiserte mål.<br />
Der<strong>som</strong> slike mål inneholder varmekilder vil de kunne detekteres av FLIR, i tillegg til ren visuell<br />
deteksjon. Siden målet er stasjonært og permanent vil engasjering være relativt enkelt,<br />
tallkarakter 6.<br />
5.3.16 Infrastruktur<br />
Igjen er målet stasjonært, men broer og veier avgir liten varme. Objekter <strong>som</strong> kraftverk og<br />
lignende vil dog kunne avgi mye varme og er gode mål. Hvor god evne <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har til<br />
engasjering kan derfor variere innenfor målkategorien, en gjennomsnittlig verdi på 4 gis.<br />
5.3.17 Feltartilleri<br />
Akkurat <strong>som</strong> stridsvogner er feltartilleri avhengig av kraftkilder for fremdrift og disse kan<br />
plukkes ut på FLIR. Gode muligheter for engasjering siden målet er relativt saktegående,<br />
tallkarakter 7.<br />
5.3.18 Luftvern<br />
Luftvern kan detekteres på FLIR der<strong>som</strong> det har kraftkilder tilknyttet, men vil også kunne<br />
detekteres ved hjelp av EK-pakken der<strong>som</strong> luftvernet er i aktiv modus. Målet regnes <strong>som</strong><br />
stasjonært hvilket gjør engasjering enklere. Tallkarakter 6.<br />
52
5.4 Effektorkapasitet<br />
Herunder drøftes hvilke kapasiteter <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s effektorer har mot de forskjellige målkategoriene. 78<br />
5.4.1 Fregatt med AAW<br />
Mot fregatt vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> kunne bruke NSM. Disse missilene er spesielt konstruert for overflatemål<br />
og må antas å være effektive mot fregatter. En fregatt er dog en stor plattform med gode<br />
egenskaper til egenbeskyttelse. En enkelt NSM kan derfor ikke antas å gjøre nok skade til å<br />
nedkjempe målet. Dette tatt i betraktning er det sannsynlig at et angrep på en fregatt må utføres<br />
av flere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> samtidig, med flere NSM missiler. Missilene må komme fra flere forskjellige<br />
kanter for å belaste fregattens egenbeskyttelsessystemer mest mulig. I dette tilfellet forutsettes<br />
det derfor 3 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, med 6 NSM. Av disse vil 4 komme gjennom fregattens forsvar og føre til<br />
direkte treff. Med sine penetrerende stridshoder vil NSM kunne gjøre stor skade på fregatten, og<br />
det er stor sannsynlighet for at flere av fregattens systemer blir satt ut av spill. Med fire direkte<br />
treff på fire forskjellige steder i fartøyet vil også fregattens evne til skadebekjempelse 79 strekkes<br />
til bristepunktet og det kan antas at fregatten er ute av stand til å fortsette striden for et lengre<br />
tidsrom. Fullstendig nedkjempelse vil derimot være lite sannsynlig, til dette må det brukes større<br />
<strong>våpen</strong>, eksempelvis store torpedoer eller større missiler av typen SLAM-ER. Tallkarakter 6.<br />
5.4.2 Undervannsbåt<br />
Mot ubåter er <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utstyrt med Stingray torpedoer og synkeminer. Forutsatt at vi har en sikker<br />
posisjonering av den fiendtlige ubåten kan synkeminer benyttes, men synkeminer er ikke et<br />
særlig effektivt <strong>våpen</strong>. En direkte treff vil kunne skade ubåten nok til at den må gå til overflaten,<br />
og i beste fall senke den, men direkte treff er lite sannsynlig. Bedre odds for treff har vi med<br />
torpedoene. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil kunne bære to torpedoer, og disse regnes <strong>som</strong> svært gode effektorer mot<br />
ubåter. Forutsatt at en av de to torpedoene treffer er det sannsynlig at ubåten enten får så store<br />
skader at den synker, eller den må gå til overflaten. Uansett er ubåten gjort stridsudyktig. Mot<br />
ubåt gis tallkarakter 8.<br />
5.4.3 Minelegger/Troppeskip<br />
Disse fartøyene er noe mindre enn fregatter, og de har dårligere egenbeskyttelse. Der<strong>som</strong><br />
fartøyene seiler alene vil en <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med 2 NSM kunne antas å bekjempe et slikt mål, eller skade<br />
det slik at det blir stridsudyktig. Der<strong>som</strong> fartøyene seiler i konvoi med andre fartøyer, blir det<br />
dog vanskeligere å få inn direkte treff, der<strong>som</strong> for eksempel en fregatts forsvarssystemer har<br />
78 For en repetisjon av karaktersystemet <strong>som</strong> benyttes, se avsnitt 2.1.4<br />
53
ekkevidde til også å dekke mineleggeren/troppeskipet. Skal man være sikret treff må man<br />
dermed øke antallet effektorer. Om vi forutsetter 2 <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med 4 NSM vil man med rimelig<br />
sikkerhet kunne bekjempe et slikt mål. Tallkarakter 7.<br />
5.4.4 MTB<br />
En MTB er et relativt lite mål, og en direkte treff fra en NSM vil utvil<strong>som</strong>t gjøre stor skade eller<br />
senke fartøyet. Alternativt kan også Hellfire benyttes mot slike mål. Raketter kan også være en<br />
mulig effektor, men ikke med like stor effekt <strong>som</strong> en NSM. En MTB har heller ikke gode<br />
egenbeskyttelsestiltak mot NSM, og en <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med 2 NSM må antas å kunne fullstendig<br />
nedkjempe et slikt mål. Tallkarakter 9.<br />
5.4.5 Små båter i skjærgården<br />
Små båter har liten evne til egenbeskyttelse og ingen pansring, slik at maskinkanon vil være et<br />
effektivt <strong>våpen</strong> mot et slikt mål. Fartøyet er manøvrerbart og lite, men der<strong>som</strong> man i tillegg er i<br />
stand til å belyse målet med laser vil treff fra Hellfire eller raketter være svært effektivt. Totalt<br />
sett har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> svært gode effektorer mot målet, tallkarakter 9.<br />
5.4.6 Luftmål<br />
Mot luftmål har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> i utgangspunktet ingen effektorer. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>’s sensorer er ikke beregnet til å<br />
kunne gi målinformasjon til antiluft-systemer, og følgelig vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ikke fungere effektivt mot<br />
slike mål. Det eneste unntaket kan være helikopter, der enten Hellfire eller maskinkanon kan<br />
brukes der<strong>som</strong> målet beveger seg på en slik måte at det enten lar seg belyse av laser eller er<br />
sårbart for ildgivning med kanon. Totalt sett er dette dog en målkategori <strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ikke har<br />
gode effektorer mot, og det gis tallkarakter 1 mot helikopter. Resten av målkategoriene under<br />
luftmål får tallkarakter 0.<br />
5.4.7 Landmål<br />
I det følgende vil troppeavdeling, strisvogner, feltartilleri og lastebiler behandles under ett, tatt i<br />
betraktning at dette er mål <strong>som</strong> ofte vil enten være blandet inn i hverandre, eller har flere av de<br />
samme egenskapene <strong>som</strong> mål.<br />
Feltartilleri, stridsvogner og lastebiler er alle mobile mål. Stridsvogner vil ha solid pansring,<br />
mens feltartilleri og lastebiler vil ha lettere eller ingen pansring. Mot stridsvogner vil derfor<br />
79 Med dette menes fregattens evne til å ta seg av sårede, bekjempe brann, tette lekkasjer o.l.<br />
54
Hellfire missiler være den mest aktuelle effektoren. Moderne stridsvogner er ofte utstyrt med<br />
reaktivt panser, altså panser <strong>som</strong> er dekket av mindre sprengladninger. Disse sprengladningene<br />
går av når missilet treffer og minsker missilets effekt mot målet. For å bekjempe slikt reaktivt<br />
panser må missilet utstyres med et spesielt stridshode <strong>som</strong> klarer å trenge gjennom det reaktive<br />
panseret før selve stridshodet eksploderer. Hellfire Longbow kan utstyres med slike penetrerende<br />
stridshode hvilket gjør den egnet <strong>som</strong> effektor mot selv moderne stridsvogner.<br />
Hellfire vil også være ett effektivt <strong>våpen</strong> mot både feltartilleri og lastebiler, men her kan i tillegg<br />
også raketter brukes med god effekt. Mot lastebiler kan muligens også maskinkanoner benyttes<br />
for å ødelegge motor og drivverk, hvilket effektivt vil gjøre lastebilen stridsudyktig.<br />
De presisjonsstyrte rakettene vi har utstyrt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med er utviklet nettopp med tanke på<br />
troppeavdelinger. Kombinert med maskinkanoner vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> derfor ha gode muligheter til å<br />
bekjempe slike mål. Begrensningene i effektiviteten ligger her ikke i <strong>våpen</strong>ets effekt, men i hvor<br />
spredt målet er; en troppeavdeling kan spre seg ut over et stort område og en rakettsalve kan<br />
derfor ikke garantere at avdelingen <strong>som</strong> enhet blir slått ut. Det man derimot kan anse <strong>som</strong><br />
sannsynlig er at raketter er effektive mot tropper og vil kunne volde stor skade på deler av<br />
avdelingen. Dette vil igjen sinke avdelingen og tvinge dem til å ta vare på sine sårede; gammel<br />
stridsvisdom sier at ved å drepe en mann har du kun fjernet én mann fra striden, men sårer du<br />
ham har du fjernet ham samt bundet opp fire andre <strong>som</strong> må bære ham vekk fra striden. Med dette<br />
i mente vil raketter med fragmenterende stridshoder sannsynligvis være et effektivt <strong>våpen</strong> mot<br />
troppeavdelinger.<br />
Totalt sett har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> gode effektorer mot disse landmålene. Tallkarakter 8.<br />
5.4.8 Stasjonære landmål<br />
I denne kategorien finnes vi statiske fortifiserte mål og infrastruktur. Begge deler kjennetegnes<br />
ved at de ikke er mobile, men det kan være store forskjeller på hvilken effekt et <strong>våpen</strong>system vil<br />
ha på dem. Innenfor infrastruktur finner vi viktige strategiske mål <strong>som</strong> bruer og andre trafikale<br />
knutepunkter, kraftverk og fabrikker. Erfaringer fra eksempelvis Kosovo har vist at det kreves<br />
både nøyaktig treff og store stridshoder for å kunne ta ut en solid bro. Det samme kan sies om<br />
større fabrikker og kraftverk; selv om disse målene ikke er fortifiserte kan man ikke anta at en<br />
enkelt treff fra eksempelvis Hellfire eller raketter vil være nok til å fullstendig ta ut eller<br />
nedkjempe målet. Mot statiske fortifiserte mål, slik <strong>som</strong> bunkere både over og under bakken, blir<br />
situasjonen enda verre. Mot slike strukturer vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s <strong>våpen</strong>systemer ikke kunne gjøre noen<br />
signifikant skade. Totalt sett gis en gjennomsnittlig tallkarakter på 4.<br />
55
5.4.9 Luftvern<br />
Luftvern kan være både mobilt og stasjonært. De fleste hæravdelinger har med seg en eller annen<br />
form for luftvern, men dette er av SHORAD 80 typen og vil enten bestå av lette, mobile enheter<br />
<strong>som</strong> kan flyttes raskt, eller det kan bestå av håndholdte varianter a lá Stinger. Uansett er dette<br />
små mål <strong>som</strong> er vanskelige å plukke ut fra mengden, og det er tvil<strong>som</strong>t om <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil ha<br />
mulighet til å kunne brukes effektivt mot slike mindre enheter.<br />
Mot stasjonært luftvern vil muligens <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s effektorer kunne brukes med større hell. Stasjonære<br />
luftvern avdelinger består gjerne av utskytningsramper, radarer og kommandoplasser. Ved hjelp<br />
av EK-pakken kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> spore og finne hvor radarene står, der<strong>som</strong> de sender vel og merke, og<br />
ta disse ut ved hjelp av enten Hellfire eller raketter. Uten radar vil slikt stasjonært luftvern være<br />
stridsudyktig. Tallkarakter 5.<br />
5.5 Egenbeskyttelse<br />
En avgjørende faktor i vurderingen av <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> effektivitet er plattformens evne til<br />
egenbeskyttelse. Mot en moderne fiende er det først og fremst missiler <strong>som</strong> er hovedtrusselen for<br />
luftbårne plattformer. For <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s del vil denne trusselen kunne kontres av EK-pakken. Pakken<br />
vil først og fremst kunne gi varsling om at missiler er på vei mot helikopteret. Der<strong>som</strong> det er tid<br />
tilgjengelig og topografien tillater det kan flygeren i slike tilfeller prøve å gjemme seg unna<br />
missilet; et helikopter er svært manøvrerbart og dets evne til å stoppe opp og skjule seg bak<br />
naturlige eller menneskeskapte hindringer er en beskyttelsesegenskap i seg selv.<br />
Men, forutsatt at en slik mulighet ikke er til stede vil pakken aktivt kunne kontre henholdsvis<br />
både radarstyrte og infrarøde missiler, enten med chaff eller flare. Systemets effektivitet i en slik<br />
kontring vil være avhengig av en rekke faktorer; avstand til missilet, helikopterets høyde og<br />
hastighet spiller inn, hvorvidt pakken gjenkjenner missilet korrekt, altså om pakken har de<br />
korrekte data innlastet, pakkens modus (hel- eller semiautomatisk eller manuell), samt<br />
meteorologiske forhold kan spille inn mot eksempelvis infrarøde missiler. Alt dette tatt i<br />
betraktning vil det være nær sagt umulig å gi en kort bedømming av hvorvidt pakken vil være<br />
effektiv mot anti-luftmissiler fra for eksempel fregatter, jagerfly eller luftvern. Sagt på en annen<br />
måte; pakken må anses å fungere like godt mot alle målkategoriene, så lenge spesifikke data for<br />
hva slags missiler, og under hvilke omstendigheter de avfyres, ikke er tilgjengelig. Det eneste vi<br />
kan si noe om i denne drøftingen blir derfor omstendigheter <strong>som</strong> vil være allmenngyldige<br />
80 SHOrt Range Air Defence, SHORAD<br />
56
overfor spesifikke målkategorier, slik <strong>som</strong> hvor helikopteret vil befinne seg når det skal<br />
engasjere, hvilken høyde og hastighet helikopteret mest sannsynlig vil ha ved engasjering og så<br />
videre. Følgelig vil det i den videre drøftingen antas at EK-pakken gjør sitt beste i hvert enkelt<br />
tilfelle, men nøyaktig hvor godt den ville fungert vites ikke.<br />
5.5.1 Egenbeskyttelse mot sjømål<br />
5.5.1.1 Fregatt og MTB<br />
Den største trusselen mot <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> blant sjømål vil utvil<strong>som</strong>t være fregatter og MTBer utstyrt med<br />
antiluft-missiler. Av disse to er fregatten den klart mest potente trusselen, siden den har større og<br />
mer effektive radarsystemer <strong>som</strong> lettere vil kunne oppdage og følge et helikopter. Men, og det er<br />
et stort men, dette fordrer at helikopteret kommer innenfor rekkevidde av missilsystemene.<br />
Spesielt MTBer har gjerne begrenset plass og kapasitet til å benytte større antiluft-systemer og<br />
må gjerne nøye seg med mindre kortholds<strong>våpen</strong> <strong>som</strong> eksempelvis Mistral-type missiler 81 .<br />
Mistral har kun rekkevidde på 6000 meter, og dermed blir den mest effektive egenbeskyttelsen<br />
til helikopteret å holde seg utenfor denne avstanden. Dette fordrer igjen at helikopteret har<br />
oppdaget MTB’en og vet hvor den befinner seg. Undertegnede vet av personlig erfaring at det<br />
ikke alltid er lett å oppdage en MTB der<strong>som</strong> den har skjult seg, etter flere treningsoppdrag mot<br />
norske MTB’er. En slik ”katt-og-mus” lek gjennomføres til tider for å trene både<br />
helikoptermannskap og MTB’enes mannskap, i henholdsvis rekognosering og rapportering av<br />
mål for helikoptermannskapet og <strong>som</strong> trening i kamuflasje og forsvar mot helikopter for<br />
MTB’ene. Det er en svært interessant øvelse, og det er ikke gitt hvem <strong>som</strong> ”vinner”. Ett slikt søk<br />
langs en kystlinje må betegnes <strong>som</strong> en svært aggressiv og risikabel øvelse fra helikopterets side,<br />
og selv om <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> vil være mye bedre utrustet på sensorsiden enn noen av Luftforsvarets<br />
helikoptre i dag, vil det å bruke sensorene på et slikt oppdrag være en stor utfordring.<br />
Helikopteret må ligge svært lavt for å utnytte terrenget til å maskere seg og vil derfor få svært<br />
kort rekkevidde på sine sensorer, <strong>som</strong> sannsynligvis vil være hindret av terreng og andre<br />
obstruksjoner mens oppdraget pågår. Ett slikt oppdrag er svært tidkrevende og slit<strong>som</strong>t, og et<br />
øyeblikks uoppmerk<strong>som</strong>het kan være nok til at en skjult MTB overses, hvilket igjen kan få fatale<br />
konsekvenser for helikopteret. Hvilke muligheter en MTB har til å skjule seg vil igjen være<br />
svært situasjonsavhengig fra sted til sted. Langs Norges kyst finnes det et utall av holmer, skjær,<br />
små bukter og forlatte fiskevær <strong>som</strong> alle er egnede steder for en MTB å innta en skjult posisjon,<br />
men langs en kyststripe preget av eksempelvis strender vil en slik taktikk være vanskelig å<br />
gjennomføre. Langs frodige kyststriper med vegetasjon helt ned til vannkanten vil en MTB igjen<br />
81 Den norske Hauk-klassen benytter seg av Mistral SIMBAD missilsystem, se URL:<br />
http://www.knmskjold.org/english/engMTB.htm<br />
57
kunne skjule seg effektivt. Dermed blir det vanskelig å si noe generelt om hvilke muligheter en<br />
MTB har til å skjule seg. Det eneste <strong>som</strong> er sikkert er at en MTB vil neppe forsøke å skjule seg<br />
langs en sandstrand, samt at en skjult MTB er vanskelig å oppdage.<br />
Den enkleste måten for helikopteret å forsikre seg mot angrep fra MTB’er er å fly såpass langt<br />
fra strandlinjen at det er utenfor rekkevidden til en skjult MTB.<br />
Samme teknikk vil være effektiv mot fregatter, men her må stand-off avstanden økes siden disse<br />
fartøyene typisk har lengre rekkevidde på sine systemer. Eksempelvis vil Fridtjof Nansen-<br />
klassens Sparrow ha rekkevidde på 25 NM eller mer. Hvis vi tar i betraktning at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med<br />
NSM kan avfyre disse på avstander opp mot 150 kilometer ser vi at egenbeskyttelse ikke blir et<br />
problem. Men, <strong>som</strong> med MTBene fordrer dette at helikopteret vet hvor fregatten befinner seg. Er<br />
fregatten ute i det åpne hav kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s radar utvil<strong>som</strong>t klare å oppdage og kanskje til og med<br />
identifisere fregatten ved hjelp av sin SAR, slik at NSM kan avfyres på trygg avstand. Hvis<br />
striden derimot foregår langs en kronglete kystlinje vil også fregatten kunne dra nytte av dette.<br />
Fregatten kan ikke skjule seg på samme måte <strong>som</strong> en MTB, men den kan dra nytte av fjorder og<br />
trange farvann til å skjule seg i noen grad. Der<strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ikke mottar måldata fra andre aktører i<br />
et slikt tilfelle vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> måtte nærme seg fregatten betraktelig, og kanskje må <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> så nære at<br />
den kommer inn under fregattens paraply av luftvern. I et slikt tilfelle er <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utsatt, og må<br />
igjen stole på sin EK-pakke til å forsvare seg mot et angrep fra fregatten. Totalt sett er likevel<br />
fregatten enklere å finne enn en MTB, og fregatt og MTB for henholdsvis tallkarakter 6 og 4.<br />
5.5.1.2 Undervannsbåter<br />
Ubåter har tradisjonelt ikke hatt mulighet til å forsvare seg mot luftmål ved hjelp av missiler, og<br />
det forutsettes at slik også er tilfellet her. Det eneste mulige <strong>våpen</strong>et en ubåt har mot luftmål er<br />
eventuelle kanoner eller håndholdte anti-luft missiler, men for å bruke disse må ubåten ligge i<br />
overflaten, hvilket gjør den svært sårbar. Slike <strong>våpen</strong> har også relativt kort rekkevidde, slik at<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> igjen kan holde seg på trygg avstand og likevel være innenfor rekkevidde til å engasjere<br />
med eksempelvis Stingray torpedo. Tallkarakter 8<br />
5.5.1.3 Små båter i skjærgården<br />
Småbåter antas å ikke ha noen antiluft kapasitet utover hånd<strong>våpen</strong>, og mot dette er <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
beskyttet fyllestgjørende. Der<strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> skal benytte sin egen kanon mot slike mål vil<br />
helikopteret sannsynligvis selv også kunne bli skutt mot, men pansring og armerte seter vil gi<br />
fyllestgjørende beskyttelse. Der<strong>som</strong> andre <strong>våpen</strong>systemer brukes mot målkategorien vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
være utenfor rekkevidde av hånd<strong>våpen</strong>. Uansett vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ha god egenbeskyttelse, tallkarakter 8<br />
58
5.5.1.4 Mineleggere/Troppeskip<br />
For disse målkategoriene gjelder det at ingen av dem vil ha bedre forsvarssystemer enn fregatter<br />
eller MTBer. Dermed vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med enten NSM elle Hellfire kunne benyttes effektivt mot disse<br />
plattformene. Skulle fartøyene seile i kystnære farvann kan det igjen oppstå situasjoner der <strong>NH</strong>-<br />
<strong>90</strong> må såpass nære at det kommer innenfor rekkevidde av eventuelle antiluft-systemer om bord,<br />
men disse vil sannsynligvis være av den lette, bærbare typen med kortere rekkevidde enn<br />
fastmontert luftvern av den typen <strong>som</strong> fregatter har. Der<strong>som</strong> disse fartøyene befinner seg under<br />
en ”paraply” av luftvern fra fregatt må den trygge avstanden økes tilsvarende.<br />
Totalt sett har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> god egenbeskyttelse mot denne målkategorien. Tallkarakter 7.<br />
5.5.2 Egenbeskyttelse mot landmål<br />
5.5.2.1 Stridsvogner, troppeavdelinger, lastebiler og feltartilleri<br />
Igjen gjelder betraktningene rundt hvorvidt EK-pakken kan beskytte mot missiler, og <strong>som</strong> for<br />
sjømål blir trygg avstand et sentralt begrep. Men mot landmål kommer også en av helikopterets<br />
iboende egenskaper til nytte; ved å utnytte terrenget til å maskere og skjule seg kan helikopteret<br />
unngå direkte beskytning. Dette gir helikopteret en fordel mot landmål <strong>som</strong> ikke eksisterer på<br />
sjøen, men samtidig er det grunnleggende mer farlig for helikopteret å engasjere landmål, siden<br />
effektorene mot landmål ikke har samme rekkevidde <strong>som</strong> NSM og torpedoer. Hellfire med sin<br />
maksimale 9 kilometers rekkevidde, og rakettenes 6000 meters rekkevidde, gjør at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> må<br />
mye nærmere et landmål for å kunne engasjere det. Disse målkategoriene regnes derimot ikke for<br />
å ha spesielt bra luftvern i seg selv. Det luftvernet <strong>som</strong> finnes vil i så fall være av den mobile<br />
kortholdstypen <strong>som</strong> kan følge en hæravdelings bevegelser, og mot slike systemer kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
enten benytte maskering eller NOE, eller helikopteret kan holde seg på trygg avstand. Disse<br />
systemene vil sannsynligvis ikke dekke stridsvogner og lastebiler like godt, siden disse er svært<br />
mobile enheter <strong>som</strong> antas å forflytte seg langt raskere enn det et luftvernsystem kan. Risikoen<br />
anses likevel <strong>som</strong> noe større enn mot sjømål generelt. Mot stridsvogner og lastebiler gis<br />
tallkarakter 7, mens mot troppeavdelinger og feltartilleri gis det tallkarakter 5.<br />
5.5.2.2 Infrastruktur, statiske fortifiserte mål og luftvern<br />
Disse punktene behandles under ett siden de alle er statiske og det antas at det er nettopp disse<br />
målene <strong>som</strong> vil være dekket av målkategorien Luftvern<br />
Viktige trafikale knutepunkter, broer, fabrikker, kraftverk og kommandoplasser må antas å være<br />
beskyttet mot angrep fra luften. Dette luftvernet vil sannsynligvis være av en mer permanent sort<br />
<strong>som</strong> kan ha middels til lang rekkevidde. Mot slike mål vil derfor <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> støte på problemer.<br />
Maskering og NOE vil kunne benyttes for å nærme seg målet, men korrekt utplassert luftvern vil<br />
59
gjerne ha sine søkeradarer satt på høydepunkter i terrenget slik at det kan gi radardekning ned i<br />
dalfører og lignende. Dette er nettopp de traseene <strong>som</strong> en <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> ville brukt i en taktisk modus<br />
for å nærme seg et mål, og dermed vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, og helikoptre generelt, miste mye av sin iboende<br />
styrke mot slike mål. EK-pakken vil gjøre sitt til å forsvare helikopteret der<strong>som</strong> luftvern<br />
engasjerer helikopteret, men et angrep mot slike målkategorier må anses <strong>som</strong> svært risikabelt<br />
der<strong>som</strong> det på forhånd ikke er blitt fastslått at målet ikke er beskyttet av luftvern. Tallkarakter 2.<br />
5.5.3 Egenbeskyttelse mot luftmål<br />
I denne kategorien er det hovedsakelig en målkategori <strong>som</strong> utgjør en vesentlig trussel mot <strong>NH</strong>-<br />
<strong>90</strong>, nemlig kampfly.<br />
Kampfly har stor hastighet og evne til å fly høyt, samt at de i de fleste tilfeller er designet<br />
nettopp for en anti-luft rolle, med gode søkeradarer og antiluft-missiler. Det <strong>som</strong> synes klart er at<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er svært sårbar for angrep fra luften, og vil neppe kunne gjøre annet enn å stole på at EKpakken<br />
kan beskytte seg lenge nok til at helikopteret kan fjerne seg fra trusselen. Dette vil heller<br />
ikke være en enkel sak; den roterende rotoren er et godt mål for en Doppler radar, og kampflyet<br />
vil kunne ligge høyt over <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> og se ned på det, slik at å gjemme seg bak hindringer neppe vil<br />
ha noen effekt slik det kan ha det mot bakkebaserte systemer. Forutsatt at EK-pakken fungerer<br />
<strong>som</strong> annonsert er ikke <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> fullstandig forsvarsløs, men det synes klart at det er mot denne<br />
måltypen <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har dårligst egenbeskyttelse. Tallkarakter 2.<br />
MPA forutsettes å ikke ha noen antiluft-kapasitet, og trusselen fra helikoptre vil sannsynligvis<br />
begrense seg til maskinkanoner. Mot MPA gis derfor karakteren 0, og mot helikoptre karakter 7.<br />
Mot de resterende målkategoriene under luftmål gis karakteren 0, siden disse i utgangspunktet<br />
ikke vil kunne benyttes <strong>som</strong> effektorer mot <strong>NH</strong>-<strong>90</strong><br />
60
5.6 Kapasiteter mot måltyper, konklusjon<br />
Hvor godt <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> fungerer <strong>som</strong> sensor- og effektorplattform i dette scenariet, samt plattformens<br />
egenbeskyttelse, oppsummeres i den følgende tabellen. For å tydeliggjøre resultatene fra<br />
drøftingen er en fargekoding brukt i tillegg til tallkarakterer. Karakteren ”God” får farge grønn,<br />
”Middels” blir gul, ”Dårlig” er rød og ”Ingen kapasitet” gjengis <strong>som</strong> hvit.<br />
Måltype Målkategori Sensorkapasitet Effektorkapasitet Egenbeskyttelse<br />
Sjømål<br />
Luftmål<br />
Landmål<br />
Fregatt m/AAW 9 6 6<br />
Undervannsbåt 6 8 8<br />
Minelegger/Troppeskip 9 7 7<br />
MTB 6 9 4<br />
Små båter i skjærgården 6 9 8<br />
Kampfly 1 0 2<br />
Helikopter 3 1 7<br />
URAV 1 0 0<br />
CM 1 0 0<br />
TBM 0 0 0<br />
MPA 1 0 0<br />
Stridsvogner 7 8 7<br />
Lastebiler 6 8 7<br />
Troppeavdelinger 6 8 5<br />
Feltartilleri 7 8 5<br />
Infrastruktur 4 4 2<br />
Statiske fortifiserte mål 6 4 2<br />
Luftvern 6 5 2<br />
5.6.1 Sjømål<br />
Mot sjømål viser <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> seg å være en effektiv plattform og scorer generelt enten God eller en<br />
høy grad av Middels innenfor alle kategorier, med ett unntak for MTBer, der MTBers evne til å<br />
angripe overraskende fra en skjult posisjon senker karakteren for Egenbeskyttelse noe.<br />
På Sensor siden ser vi at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er svært god mot større overflateskip, mens plattformen scorer<br />
noe lavere mot mindre fartøyer og undervannsbåter. Det kan kanskje virke underlig at et<br />
61
spesialisert antiubåt-helikopter ikke gis full score mot undervannsbåter, men dette henger<br />
sammen med de faktiske ytelsene plattformen vil ha og ikke hvordan den sammenlignes mot<br />
andre antiubåt-plattformer. I en slik sammenligning ville <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utvil<strong>som</strong>t ha kommet svært godt<br />
ut av det.<br />
På effektor siden er <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> relativt godt utrustet, men mot større fartøyer er det verdt å merke<br />
seg at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har liten mulighet til ”one shot, one kill”. Dette henger sammen med <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s noe<br />
begrensede evne til å bære store missiler. Mot store fartøyer må det derfor påregnes å benytte<br />
flere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> samtidig for å forsikre seg om at målet tas ut, eventuelt at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> og FN-klassen<br />
angriper samtidig.<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong> har også generelt god Egenbeskyttelse mot disse målkategoriene. Mot fregatter og<br />
MTBer scorer <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> noe lavere, dette er fordi det er tatt hensyn til disse plattformenes evne<br />
både til egenbeskyttelse og deres evne til å skjule seg i kystnære farvann.<br />
5.6.2 Luftmål<br />
Fra tabellen går det klart frem at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> verken har sensorkapasitet, gode effektorer eller god<br />
egenbeskyttelse mot luftmål. Dette er ikke overraskende og bekrefter at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> plattform<br />
ikke kan ivareta antiluft-rollen på en troverdig måte, til dette trengs det andre plattformer.<br />
5.6.3 Landmål<br />
Mot landmål scorer <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> igjen generelt God eller en varierende grad av Middels. På sensor<br />
siden ligger karakterene rundt middels. Dette har sin forklaring i at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> i stor grad er<br />
avhengig av kun FLIR-systemet for å kunne oppdage landmål. Dette systemet anses dog å være<br />
fyllestgjørende i mange tilfeller. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s effektorer mot landmål er på mange områder svært<br />
gode, spesielt gjelder dette mot mobile hærstyrker, mens effektorene regnes <strong>som</strong> mindre gode<br />
mot ikke-mobile og fortifiserte mål. Hellfire missilet kan i en viss utstrekning brukes mot<br />
bunkere og andre fortifiserte stillinger, men det er primært mot stridsvogner og andre kjøretøy at<br />
Hellfire virkelig kommer til sin rett. Rakettene har heller ingen stor effekt mot infrastruktur og<br />
fortifiserte mål, men de kunne brukes med god effekt mot troppeavdelinger og mindre kjøretøy.<br />
Egenbeskyttelsen mot landmål er derimot ikke fullt så god. Spesielt mot faste installasjoner og<br />
andre ikke-mobile mål vil det være svært risikabelt å benytte <strong>NH</strong>-<strong>90</strong>, mens situasjonen er bedre<br />
mot mobile styrker, <strong>som</strong> ikke har samme kapasitet til å drive luftvern.<br />
Konklusjonen blir at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> fungerer godt, til tider svært godt, <strong>som</strong> plattform mot sjømål, den<br />
fungerer generelt godt mot landmål og dårlig mot luftmål.<br />
62
5.7 Kobling til nasjonale oppgaver<br />
Scenariet gir mulighet for å vurdere <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> opp mot mange målkategorier, men det er ikke<br />
sikkert at alle kategoriene er like interessante fra et nasjonalt forsvarsperspektiv. Innkjøpet av<br />
kampsystemet FN-klassen er i seg selv et sterkt signal om hvordan norske myndigheter ser for<br />
seg fremtiden; det synes klart at nasjonalt sett er det suverenitetshevdelse av norske områder <strong>som</strong><br />
prioriteres. Til dette vil <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> være en utmerket plattform. Utstyrt med både antioverflate- og<br />
antiubåt-<strong>våpen</strong> vil plattformen være en troverdig trussel i en konflikt på havet. Koblet sammen<br />
med mobiliteten til FN-klassen vil systemalternativet betraktelig øke det repertoar av militære<br />
virkemidler <strong>som</strong> Norge besitter.<br />
Et annet satsning<strong>som</strong>råde for nær sagt alle land i den vestlige verden er anti-terror. Norge kan<br />
være utsatt på dette området, og det er særlig petroleumsindustrien <strong>som</strong> er sårbar.<br />
Petroleumsindustrien kan deles inn i to hoveddeler; selve plattformene og boreriggene ute til<br />
havs, og mottakssentraler og produksjonsanlegg inne på land. I en terroraksjon mot plattformene<br />
kan fartøy være en aktuell trussel, og her har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> klart vist sin effektivitet både <strong>som</strong> sensor og<br />
<strong>som</strong> effektor. Mot anleggene på land vil kjøretøy muligens benyttes, men det vil neppe være<br />
snakk om pansrede militære kjøretøy. Mot slike mål er <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> godt utstyrt. Sensorene vil også<br />
kunne bidra til å skaffe informasjon om fiendens bevegelser på anleggene og kan enten nyttes til<br />
å gi informasjon videre til andre aktører, eller til engasjering direkte. Det vil sannsynligvis være<br />
en risiko for store ødeleggelser der<strong>som</strong> man går til angrep på et petroleumsanlegg, men med<br />
presisjonen <strong>som</strong> ligger i Hellfire kan denne kanskje begrenses.<br />
Som et siste punkt kan det hevdes at ingen vet hva fremtiden vil bringe. De siste 20 årene har<br />
norske plattformer blitt brukt på måter <strong>som</strong> ingen kunne forutse da plattformene ble innkjøpt, og<br />
hvilke trusler Norge vil stå overfor om 5, 10 eller 20 år kan ingen si noe sikkert om i dag.<br />
Plattformer <strong>som</strong> kun utstyres og trenes for en rolle kan dermed virke <strong>som</strong> en noe hasardiøs<br />
planlegging, og man burde kanskje militært sett i stedet velge å satse på plattformer <strong>som</strong> har en<br />
stor grad av fleksibilitet. Kapasiteter innen de forskjellige rollene tar tid å bygge opp og er ikke<br />
noe <strong>som</strong> kan gjøres i en fei der<strong>som</strong> et behov skulle dukke opp. Følgelig kan systemalternativet<br />
<strong>som</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> representerer i denne oppgaven være en mulig løsning på en slik problemstilling.<br />
63
6 Oppsummering<br />
I denne oppgaven her <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> blitt vurdert i et imaginært scenario. Scenariet var av en generisk<br />
art der flere forskjellige målkategorier var til stede, slik at flest mulig kapasiteter ved<br />
systemalternativet kunne vurderes. Fra scenariet identifiserte vi totalt 18 aktuelle målkategorier,<br />
fordelt på de tre måltypene sjømål, luftmål og landmål.<br />
Videre ble systemalternativet <strong>som</strong> skulle vurderes i scenariet presentert. I denne oppgaven ble<br />
hovedvekten lagt på <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> helikoptrene <strong>som</strong> skal følge FN-klassen på tokt. Effektorer til<br />
plattformen ble også presentert.<br />
Deretter ble systemalternativet drøftet opp mot de spesifikke målkategoriene i scenariet.<br />
Drøftingen av sensorer viste at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> er godt utstyrt med sensorer mot sjømål. Dette var ikke<br />
overraskende, siden plattformen er designet for å være et maritimt helikopter. Det ble også klart<br />
at i kystnære farvann kan plattformen få noe begrenset effektivitet der<strong>som</strong> målkategoriene<br />
benytter seg av topografi til å skjule seg. Mot landmål har <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> noe begrenset med effektorer,<br />
spesielt vil radaren ikke kunne brukes effektivt i den nåværende konfigurasjonen siden den er<br />
designet <strong>som</strong> en sjømålsradar. FLIR viste seg derimot å være en generelt god sensor mot<br />
landmål. Mot luftmål hadde <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> forventet dårlig ytelse på sensorsiden.<br />
Drøftingen viste videre at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> med et <strong>utvidet</strong> sett av effektorer kan være en effektiv og<br />
fleksibel plattform på mange områder. Spesielt mot sjømål viser plattformen sin styrke, men ved<br />
å gi <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> effektorer <strong>som</strong> er effektive mot landmål kan <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> også være en effektiv plattform<br />
mot slike mål. <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> hadde ingen effektorer <strong>som</strong> kunne brukes mot luftmål, der<strong>som</strong> man ser<br />
vekk fra en teoretisk evne til å engasjere andre helikoptre.<br />
<strong>NH</strong>-<strong>90</strong>s evne til egenbeskyttelse ble funnet generelt god mot sjømål, spesielt der<strong>som</strong> striden<br />
foregår på det åpne hav. I trange farvann der <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> må nærme seg målene for å kunne engasjere<br />
sank evnen til egenbeskyttelse mot fregatter og MTBer noe. Mot landmål skapte kortere<br />
rekkevidde på effektorene samt større sannsynlighet for luftvern en høyere risiko for plattformen,<br />
og egenbeskyttelsen ble vurdert å være generelt noe lavere enn mot sjømål. Mot luftmål har <strong>NH</strong>-<br />
<strong>90</strong> svært liten egenbeskyttelse.<br />
Oppgaven har således vist at <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> utmerket godt kan fungere <strong>som</strong> en <strong>utvidet</strong> <strong>våpen</strong>plattform i<br />
forhold til det <strong>som</strong> er planlagt i dag, men dette forutsetter at andre plattformer tar seg av<br />
luftstriden. Hvordan systemalternativet måler seg opp mot de andre systemalternativene i dette<br />
prosjektet overlates nå til FFI å undersøke.<br />
64
7 Referanser<br />
7.1 Artikler og bøker<br />
• Keith W Edmunds, ASW – future and current trends, (Defense Analysis Vol 16, No 1<br />
side 73-88, 2000)<br />
• Jane’s All the worlds aircraft 2004 Diverse artikler lastet ned fra www.janes.com<br />
Abonnementstjeneste, fremskaffet av FFI v/Erlend Hoff<br />
• Jane’s weapons systems 1987-88, s565, (Jane’s Publishing Company Limited, London<br />
1988<br />
• A new anti-ship missile for the international market, Artikkel militærTeknikk, # 5-<br />
6/2004, s. 2-4<br />
• Second Annual Missile and Rockets Symposium and Exhibition, (San Antonio, Texas 14-<br />
16 mai 2001)<br />
• Radar Cross Section Measurements (8-12 GHz) of Magnetic and Dielectric Microwave<br />
Absorbing Thin Sheets, (Revista de Fısica Aplicada e Instrumentacao, vol. 15, no. 1,<br />
Desember, 2002)<br />
• Johansen, Iver, Forsvarets mål og oppgaver: modell for flermålsanalyse, FFI rapport<br />
(Kjeller, Forsvarets Forskningsinstitutt, 2003)<br />
• Saaty, Thomas L, The Analytic Hierarchy Process, (Pittsburgh, RWS Publications, 1996)<br />
7.2 Internett<br />
• URL: http://www.mil.no/fregatter/start/article.jhtml?articleID=41363 Benyttet 1/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.mil.no/pubs/fnett/forsvarsnett/fregatter/start/fakta/ Benyttet 1/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.mil.no/luft/start/omlf/fremtiden/article.jhtml?articleID=<strong>90</strong>007<br />
Benyttet 2/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/equip/lau-hydra-7.htm Benyttet 12/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.romteknologi.no/view_html?b=38 Benyttet 4/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://romteknologi.no/view_html?b=38 Benyttet 4/4-<strong>2005</strong><br />
• URL:<br />
http://southport.jpl.nasa.gov/cdrom/sirced03/cdrom/DOCUMENT/HTML/TEACHERS/<br />
MODULE02/MOD2SECB.HTM Benyttet 3/4-<strong>2005</strong><br />
65
66<br />
• URL: http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/asw.htm Benyttet 10/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://uboat.net/allies/technical/asdic.htm Benyttet 12/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://65.165.72.195/company/sonobuoy_history.html Benyttet 17/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.mil.no/fregatter/start/article.jhtml?articleID=41363 Benyttet 21/3-<strong>2005</strong><br />
• URL:<br />
http://www.military.com/Resources/EQG/EQGmain?file=AN_SPY_1&cat=e&lev=2<br />
Benyttet 23/3-<strong>2005</strong><br />
• URL:<br />
http://www.military.com/Resources/EQG/EQGmain?file=AN_SPY_1&cat=e&lev=2<br />
Benyttet 22/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.kitsune.addr.com/LCF/essm.html Benyttet 5.4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.designation-systems.net/dusrm/m-7.html Benyttet 4/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.zap16.com/mil%20fact/<strong>NH</strong><strong>90</strong>.htm Benyttet 3/3-<strong>2005</strong><br />
• URL:<br />
http://www.nhindustries.com/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=10<br />
012&PHPSESSID=c81cb7ae40ce772ebf9b079bc26a017b Benyttet 3/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.globalsecurity.org/military/world/europe/nh<strong>90</strong>.htm Benyttet 5/4-<strong>2005</strong><br />
• URL:<br />
http://www.nhindustries.com/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=10<br />
012&PHPSESSID=c81cb7ae40ce772ebf9b079bc26a017b Benyttet 6/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.naval-history.net/F62brshipslost.htm Benyttet 28/2 <strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.mbda.net/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=105<br />
Benyttet 27/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.mbda.net/site/FO/scripts/siteFO_contenu.php?lang=EN&noeu_id=110<br />
Benyttet 1/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.kongsberg.com/eng/kda/products/missiles_space/missiles/naval/<br />
Benyttet 24/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.janes.com/defence/air_forces/news/jalw/jalw001013_1_n.shtml<br />
Benyttet 15/2-<strong>2005</strong>
• URL: http://www.raytheon.com/newsroom/briefs/100702.htm Benyttet 18/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.defense-update.com/products/a/apkws-gd.htm Benyttet 18/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.fas.org/man/dod-101/sys/missile/hydra-70.htm Benyttet 19/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.veridian.com/ Benyttet 21/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.globalsecurity.org/military/systems/munitions/apkws.htm Benyttet<br />
21/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.defense-update.com/products/a/apkws-gd.htm Benyttet 21/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.raytheon.com/newsroom/briefs/100702.htm Benyttet 21/2-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.naval-technology.com/projects/skjold/ Benyttet 23/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.knmskjold.org/english/engMTB.htm Benyttet 20/3-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://www.designation-systems.net/dusrm/m-7.html Benyttet 4/4-<strong>2005</strong><br />
• URL: http://romteknologi.no Benyttet 7/4-<strong>2005</strong><br />
7.3 Andre kilder<br />
• <strong>Svartnes</strong>, <strong>Erik</strong> <strong>NH</strong>-<strong>90</strong> <strong>som</strong> fremtidig <strong>våpen</strong>plattform, (Trondheim) <strong>Luftkrigsskolen</strong> 2004<br />
• Jarl Johnsen, Lavfrekvent sonar og havmiljø, FFI-presentasjon, Fisk og seismikk seminar<br />
18 februar 2004<br />
67
8 Vedlegg<br />
8.1 Vedlegg 1, Vekting i flermålsanalysen<br />
Den følgende drøftingen vil ta for seg vektingen av de forskjellige målkategorien opp i mot<br />
hverandre. Utregningen er utført av programmet Topsys, mens vektingen av faktorene innbyrdes<br />
er foretatt av oss og FFI i fellesskap. Vi har foretatt en såkalt minimal vekting basert på<br />
konsekvensteori. Dette vil si at i stedet for å vekte alle 18 målkategorier opp mot hverandre,<br />
hvilket ville blitt en svært stor tabell, har programmet valgt ut et minimalt antall målkategorier<br />
og så presentert dem parvis. Prosessen fungerer etter følgende teori: Der<strong>som</strong> en faktor A er større<br />
enn en faktor B, og faktor B er større enn faktor C, så følger det automatisk at faktor A er større<br />
enn faktor C. Når vi i tillegg legger inn nøyaktige forholdsverdier mellom faktor A og B, og<br />
mellom B og C, så vil programmet kunne regne ut hva forholdet er mellom A og C. Dermed<br />
behøver vi ikke å presentere samtlige mulige parvise sammenligninger, siden programmet selv<br />
velger ut det minste nødvendige antall sammenligninger og setter disse opp i en tabell. Vår<br />
oppgave har således bestått av å gå inn i hvert enkelt par for så å gi disse en innbyrdes vekting.<br />
Vektingen gjøres ved at vi setter en tallverdi mellom kategoriene. Der<strong>som</strong> en målkategori A får<br />
verdi 3 vs målkategori B betyr dette at A anses <strong>som</strong> tre ganger så viktig <strong>som</strong> B. Der<strong>som</strong><br />
forholdstallet hadde vært 0.5 betyr dette at A hadde blitt ansett <strong>som</strong> kun halvparten så viktig <strong>som</strong><br />
B, og så videre. Der<strong>som</strong> verdien 1 blir gitt innebærer det at målkategoriene anses <strong>som</strong><br />
likeverdige. Legg også merke til at målkategorien <strong>som</strong> vektes høyest alltid står til venstre i<br />
tabellen.<br />
Tallverdien <strong>som</strong> gis indikerer hvordan vår kapasitet relativt sett ønskes fordelt mellom de<br />
forskjellige målkategoriene i Fase 0. Slik sett representerer tallverdiene hvilke målkategorier vi<br />
ønsker å prioritere over andre i de forskjellige fasene. Tallene <strong>som</strong> gis er fra 1 til 9.<br />
8.1.1 Vekting av sensorbruk i Fase 0<br />
I Fase 0 anser vi det <strong>som</strong> viktig å holde oppsyn med hvilke bevegelser RØDs styrker foretar seg.<br />
Følgelig blir sensorkapasiteten fokusert på hans bevegelige styrker.<br />
Stridsvogn vs Infrastruktur har fått verdi 1. Det anses <strong>som</strong> viktig å holde rede på hvilke<br />
bevegelser fiendens stridsvognformasjoner foretar seg, siden dette antas å kunne gi en god<br />
pekepinn på hans videre intensjoner. Man må dog ta høyde for at fienden kan drive med<br />
kamuflasje og villedende operasjoner, derfor regnes det også <strong>som</strong> viktig å holde trafikale<br />
knutepunkter <strong>som</strong> broer og veikryss under overvåkning, siden dette vil kunne gi oss informasjon<br />
om hvilke bevegelser fiendens styrker foretar seg. Vi mener derfor at begge kategoriene er av<br />
stor betydning, og har derfor valgt å ikke skille mellom dem.<br />
68
Infrastruktur vs Statiske fortifiserte mål, har fått verdien 2. Argumentasjonen for hvorfor<br />
Infrastruktur er viktig er den samme <strong>som</strong> i forrige par. Det kan være viktig å overvåke<br />
eksempelvis kommandoplasser for økt trafikk, men ikke like viktig <strong>som</strong> overvåking av<br />
Infrastruktur.<br />
Fregatt vs MTB har fått verdi 2. Fregatter anses <strong>som</strong> et politisk tyngre instrument enn MTB,<br />
samtidig <strong>som</strong> det er en mer kapabel <strong>våpen</strong>plattform. Følgelig er det mer interessant fra et<br />
etterretningsperspektiv å holde rede på hva fregattene foretar seg enn MTB’ene.<br />
Mineleggere/troppeskip vs Små båter i skjærgården, har vi gitt verdi 2.5, siden eksempelvis<br />
opplasting av troppeskip vil gi en sterk indikasjon på fiendens intensjoner. Små båter vil mest<br />
sannsynlig sette inn spesialstyrker på et tidlig tidspunkt i en konflikt, men dette er ikke et like<br />
tydelig signal <strong>som</strong> eksempelvis et opplastet troppeskip <strong>som</strong> setter kursen mot BLÅs kystlinje.<br />
Mineleggere/troppeskip vs URAV har fått verdi 3.5. Det antas at rekognosering mot oss vil<br />
forekomme uansett intensjon fra RØDs side, og det er derfor relativt sett mye viktigere å holde<br />
rede på hva troppeskipene og mineleggere gjør. BLÅ ønsker å opprettholde sine SLOC, og en<br />
minelegging av disse fra RØDs side vil være et tydelig signal om at stridshandlinger er nært<br />
forestående.<br />
Helikopter vs Luftvern, har helikopter fått verdi 3.5 siden luftvern anses <strong>som</strong> en lite mobil<br />
styrke, og det trengs følgelig mindre ressurser for å overvåke denne, samtidig <strong>som</strong> helikopter kan<br />
brukes i en offensiv rolle på et tidlig punkt i en eskalering. Det er derfor klart viktigere å<br />
overvåke helikoptre enn luftvern.<br />
Kampfly vs Helikopter får verdi 3, siden kampfly er mer mobile og innehar en større offensiv<br />
kapasitet enn helikopter. Spesielt kampflyenes hurtighet og rekkevidde gjør at det kreves mer<br />
sensorkapasitet for å holde rede på RØDs kampflybevegelser.<br />
Ubåt vs Luftvern får verdi 3, siden undervannsbåter anses <strong>som</strong> en stor trussel mot egne<br />
sjøstyrker. Det er derfor relativt sett mye viktigere å holde kontroll på disse enn på fiendens<br />
luftvern.<br />
Lastebiler vs Fregatt, har vi gitt samme verdi. Fregatter er viktige <strong>som</strong> nevnt tidligere, men<br />
også lastebilenes bevegelser vil kunne gi et klart signal om fiendens intensjoner. Følgelig skiller<br />
vi ikke mellom disse kategoriene.<br />
Kampfly vs URAV, har fått verdi 5, siden vi mener kampfly gir et mye tydeligere signal, og det<br />
er mye viktigere å overvåke disse.<br />
69
MTB vs Små båter i skjærgården har vi gitt verdi 1. begge målkategoriene antas brukt i en<br />
tidlig fase av eventuelle stridshandlinger, og begge kategoriene kan potensielt gjøre stor skade.<br />
Vi ønsker derfor ikke å skille mellom disse.<br />
Feltartilleri vs Lastebiler har fått verdi 4, siden vi antar at bevegelser hos fiendens feltartilleri<br />
vil gi et klart signal om at stridshandlinger er nært forestående, og det blir således viktig å bruke<br />
sensorkapasitet mot feltartilleriet.<br />
Stridsvogn vs Troppeavedlinger har vi valgt å ikke skille mellom, siden enhetene antas å<br />
bevege seg sammen. Det blir således like viktig å overvåke den ene <strong>som</strong> den andre.<br />
Troppeavdeling vs Feltartilleri har fått en verdi på 1.5, siden det antas at troppeavdelingene vil<br />
settes i bevegelse noe tidligere enn feltartilleriet, for å kunne være på plass ved fronten og<br />
således dra fordel av ildstøtten <strong>som</strong> artilleriet gir mot et mål.<br />
Ubåt vs MPA har fått verdi 3. Begge målkategoriene kan gjøre stor skade mot våre SLOC, men<br />
siden det antas å være vanskeligere å detektere ubåter enn maritime patruljefly, har disse fått<br />
høyere prioritet.<br />
I tabellen nedenfor er resultatet av drøftingen presentert.<br />
Tabellen viser vekting av sensorbruk mot de forskjellige målkategorier i Fase 0<br />
Stridsvogn – verdi 1 Infrastruktur<br />
Infrastruktur – verdi 2 Statiske fortifiserte mål<br />
Fregatt – verdi 2 MTB<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 2.5 Små båter i skjærgården<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 3.5 URAV<br />
Helikopter – verdi 3.5 Luftvern<br />
Kampfly – verdi 3 Helikopter<br />
Ubåt – verdi 3 Luftvern<br />
Lastebiler – verdi 1 Fregatt<br />
Kampfly – verdi 5 URAV<br />
MTB – verdi 1 Små båter i skjærgården<br />
Rørartilleri – verdi 4 Lastebiler<br />
Stridsvogn – verdi 1 Troppeavdeling<br />
Troppeavdeling – verdi 1.5 Rørartilleri<br />
Ubåt– verdi 3 MPA<br />
8.1.2 Vekting av sensorkapasitet andre faser<br />
De resterende fasene blir her presentert under ett. Vi har valgt å gjøre det slik siden disse fasene<br />
alle dreier seg om strid, og er således prinsipielt like. Dermed blir argumentasjonen for<br />
70
prioriteringen av henholdsvis våre sensorkapasiteter og effektorkapasiteter stort sett lik i disse<br />
fasene og det er unødvendig å presentere dette <strong>som</strong> ulike faser.<br />
Som i forrige avsnitt vil argumentasjonen for den parvise vektingen bli presentert. Forskjellen er<br />
at nå har vi engasjert RØDs styrker, og hovedfokuset har dermed skiftet fra det rent<br />
etterretningsmessige fokuset i Fase 0, til et stridsmessig fokus der målet er å bekjempe RØDs<br />
styrker og slå tilbake hans invasjon av BLÅ.<br />
Stridsvogn vs Infrastruktur har fått verdi 3.5. Fokuset skal i disse fasene ligge på å slå tilbake<br />
RØDs offensive styrker og hans stridsvognavdelinger er således klart prioritert over<br />
Infrastruktur.<br />
Infrastruktur vs Statiske fortifiserte mål har verdi 5. Vi mener det er viktigere relativt sett å<br />
holde fokus på eksempelvis broer og trafikale knutepunkter enn fortifiserte kommandoplasser og<br />
vil derfor sterkt prioritere dette.<br />
Kryssermissiler vs Helikopter. Her har kryssermissiler fått en verdi på 1.5 siden disse har en<br />
større evne til å trenge gjennom eller omgå våre forsvarslinjer for deretter å kunne slå til bak våre<br />
egne linjer. Vi vil derfor fokusere noe mer på disse enn på helikopter <strong>som</strong> ikke har samme evne<br />
til gjennomtrengning.<br />
Fregatt vs MTB har fått verdi 3, siden fregatter er større og mer kapable kampsystemer. Vi vil<br />
derfor prioritere å bekjempe disse foran MTBer<br />
Mineleggere/troppeskip vs Små båter i skjærgården. Her gir vi mineleggere/troppeskip<br />
verdien 4.5 siden disse klart har en større offensiv kapasitet og dermed må stanses før vi går løs<br />
på små båter.<br />
Helikopter vs Luftvern har fått samme verdi, siden vi mener det er viktig å vite hvor RØD har<br />
sitt luftvern nå <strong>som</strong> vi skal bedrive offensive luftoperasjoner mot hans styrker, samtidig <strong>som</strong> vi<br />
må holde rede på hva hans helikoptre foretar seg.<br />
Kampfly vs Kryssermissiler har fått verdi 3, siden kampfly antas å ha større offensiv kapasitet<br />
og større fleksibilitet enn kryssermissil, samtidig <strong>som</strong> kampfly kan brukes igjen og igjen, mens<br />
kryssermissilene ikke har en slik regenereringskapasitet etter bruk<br />
Minelegger/troppeskip vs URAV. Her får Minelegger/troppeskip verdi 4, siden de innehar en<br />
klar offensiv kapasitet og vårt fokus ligger nettopp på dette området.<br />
71
Fregatt vs Lastebiler får verdi 1.5, fordi selv om det anses <strong>som</strong> viktig å forsøke å stanse RØDs<br />
evne til å transportere personell og materiell så er det viktigere å bekjempe den trusselen <strong>som</strong><br />
fregattene utgjør til sjøs. Igjen er det RØDs offensive kapasiteter <strong>som</strong> får prioritet.<br />
Kampfly vs URAV. Her gir vi verdi 6 til kampfly. Som i punktet over er det klart viktigere å<br />
bekjempe RØDS offensive kapasiteter, og URAV har ingen slike.<br />
MTB vs Små båter i skjærgården får verdi 3 siden MTB er det mer offensive <strong>våpen</strong>et i denne<br />
sammenligningen.<br />
Feltartilleri vs Lastebiler. Her gor vi verdi 1.5 til feltartilleri, siden dette er en mer offensiv<br />
kapasitet.<br />
Stridsvogn vs Troppeavdeling gis verdi 1, siden disse antas å følge hverandre, og det blir like<br />
viktig å ta ut begge.<br />
Feltartilleri vs Troppeavdeling får verdi 1.5. Feltartilleriet antas å øke troppeavdelingenes<br />
effekt samtidig <strong>som</strong> de er et mer offensivt <strong>våpen</strong>. Følgelig blir feltartilleriet prioritert over<br />
troppeavdelinger.<br />
TBM vs MPA gis verdi 2.5, siden TBM har større hurtighet og overraskelsesevne, og det antas<br />
at det vil kreves større sensorbruk for å oppdage disse enn MPA.<br />
Ubåt vs Luftvern får verdi 2.5, siden ubåter anses <strong>som</strong> et offensivt <strong>våpen</strong> med evne til å<br />
blokkere våre SLOC samt bekjempe våre sjøstyrker. Luftvern vil også kunne skade oss i våre<br />
offensive operasjoner mot RØD, men vår evne til å stanse RØDs offensive operasjoner får<br />
prioritet.<br />
Ubåt vs TBM. Får verdi 2, siden ubåt, <strong>som</strong> i punktet over, antas å kunne gjøre mer offensiv<br />
skade på våre styrker enn TBM.<br />
Stridsvogn - verdi 3.5. Infrastruktur<br />
Infrastruktur - verdi 5 Statiske fortifiserte mål<br />
CM – verdi 1.5 Helo<br />
Fregatt – verdi 3 MTB<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 4.5 Små båter i skjærgården<br />
Helo – verdi 1 LV<br />
KF – verdi 3 CM<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 4 URAV<br />
Fregatt – verdi 1.5 Lastebiler<br />
KF – verdi 6 URAV<br />
MTB – verdi 3 Små båter i skjærgården<br />
72
Rørartilleri – verdi 1.5 Lastebiler<br />
Stridsvogn – verdi 1 Troppeavdeling<br />
Rørartilleri – verdi 1.5 Troppeavdeling<br />
TBM – verdi 2.5 MPA<br />
Ubåt – verdi 2.5 LV<br />
Ubåt – verdi 2 TBM<br />
8.1.3 Vekting av effektorer andre faser<br />
I det følgende skal vektingen av effektorbruken presenteres. Forholdstallene mellom<br />
målkategoriene viser fortsatt til hvordan vi relativt sett ønsker å fordele våre tilgjengelige<br />
effektorer mellom målkategoriene.<br />
Infrastruktur vs Statiske fortifiserte mål gis verdi 2, siden vi mener dette vil ha en større<br />
effekt på RØDs evne til å bringe offensiv kapasitet til fronten, enn anslag mot fortifiserte mål<br />
inne på RØDs område.<br />
Helikopter vs Kryssermissiler. Her får helikopter verdi 2, siden dette antas å være en mer<br />
fleksibel plattform <strong>som</strong> totalt sett utgjør en større trussel mot egne styrker enn kryssermissiler.<br />
Fregatt vs MTB. Fregatten gis verdi 4.5 siden den har klart større offensive kapasiteter samtidig<br />
<strong>som</strong> den er vanskeligere å ta ut enn MTBer.<br />
Minelegger/Troppeskip vs Små båter i skjærgården gis verdien 9.5, siden ødeleggelse av<br />
mineleggere/troppeskip i denne fasen gir mye større uttelling i form av tapt offensiv kapasitet for<br />
RØD enn tapet av små båter vil gi.<br />
Luftvern vs Helikopter får verdi 2. Luftvernet til RØD må bekjempes slik at våre egne<br />
offensive luftoperasjoner kan gjennomføres med minimale tap. Dette anses <strong>som</strong> viktigere enn å<br />
ta ut RØDs helikoptre.<br />
Kampfly vs Kryssermissil får verdi 9, siden RØDs kampfly<strong>våpen</strong> helt klart er en større trussel<br />
enn hans kryssermissiler.<br />
Mineleggere/troppeskip vs MPA gis verdi 3, siden det antas å være viktigere å hindre RØD i å<br />
bygge opp/forsterke sine styrker. Å bekjempe hans MPA er viktig, men sammenlignet med<br />
meneleggeres kapasitet til å blokkere SLOC og troppeskips evne til å frakte landstyrker må MPA<br />
ned prioriteres.<br />
Fregatt vs Lastebiler får verdi 4 siden det blir viktigere å sikre sjøherredømme for egen styrker<br />
enn å hindre RØDs forsterkninger over land, samtidig <strong>som</strong> fregatter er mer verdifulle mål og<br />
vanskeligere å erstatte for RØD.<br />
Kampfly vs MPA. Her får kampfly verdien 4.5. Kampfly innehar større fleksibilitet og offensiv<br />
kapasitet, samtidig <strong>som</strong> det vil bli enklere å bekjempe hans MPA etter at RØDs kampfly er<br />
bekjempet<br />
MTB vs Små båter i skjærgården får verdi 7, siden MTB er en klart mer verdifull plattform<br />
med større offensive kapasiteter enn små båter vil ha.<br />
Feltartilleri vs Lastebiler gis verdi 3, siden vi prioriterer å bekjempe offensive kapasiteter<br />
fremfor rent logistiske i disse fasene.<br />
73
Stridsvogn vs Troppeavdeling får verdien 8, siden RØDs troppeavdelinger vil miste mye av<br />
sine offensive kapasiteter der<strong>som</strong> vi tar ut stridsvognene <strong>som</strong> støtter dem, samt at stridsvogner i<br />
seg selv utgjør en stor offensiv kapasitet <strong>som</strong> må bekjempes.<br />
Feltartilleri vs Troppeavdeling får verdi 6 fordi artilleriet øker bakkestyrkenes effekt<br />
betraktelig, og uten dette vil det bli enklere å bekjempe RØDs bakkestyrker.<br />
Stridsvogn vs Infrastruktur får verdien 4, igjen fordi fokuset ligger på bekjempelsen av<br />
offensive kapasiteter fremfor logistiske.<br />
Luftvern vs TBM gis verdi 1.5, fordi luftvern utgjør en stor trussel mot egne offensive<br />
operasjoner.<br />
TBM vs URAV får verdi1.5 fordi TBM innehar en direkte offensiv kapasitet, noe URAV ikke<br />
har.<br />
Infrastruktur – verdi 2 Statiske fortifiserte mål<br />
Helo – verdi 2 CM<br />
Fregatt – verdi 4.5 MTB<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 9.5 Små båter i skjærgården<br />
LV – verdi 2 Helo<br />
KF – verdi 9 CM<br />
Minelegger/troppeskip – verdi 3 MPA<br />
Fregatt – verdi 4 Lastebiler<br />
KF – verdi 4.5 MPA<br />
MTB – verdi 7 Små båter i skjærgården<br />
Rørartilleri – verdi 3 Lastebiler<br />
Stridsvogn – verdi 8 Troppeavdeling<br />
Rørartilleri – verdi 6 Troppeavdeling<br />
Stridsvogn – verdi 4 Infrastruktur<br />
LV – verdi 1.5 TBM<br />
TBM- verdi 1.5 URAV<br />
8.1.4 Resultat av vekting<br />
På de påfølgende sidene vises resultatet av vektingen slik programmet Topsys presenterer det.<br />
Tallene representerer hvordan målkategoriene prioriteres i de forskjellige fasene. Jo høyere tall,<br />
jo høyere prioritering. Tallene reflekterer naturlig nok den prioriteringen vi satte mellom de<br />
forskjellige målkategoriene.<br />
Topsys Modelreport<br />
Expert : Panel<br />
Hierarchy top : Best håndtering<br />
Hierarchy structure<br />
74<br />
o (1.00) Best håndtering
(0.50) Sensor<br />
(0.30) Fase 0<br />
(0.10) Statiske Fortif<br />
(0.17) Infrastruktur<br />
(0.17) Stridsvogn<br />
(0.17) Troppeavdeling<br />
(0.13) Rørartilleribn<br />
(0.04) Lastebiler<br />
(0.04) Fregatt<br />
(0.02) MTB<br />
(0.02) Små båter i skæ<br />
(0.04) Minel/troppeski<br />
(0.00) URAV<br />
(0.06) KF<br />
(0.02) Helo<br />
(0.00) LV<br />
(0.02) Ubåt<br />
(0.00) MPA<br />
(0.70) De andre fasene<br />
(0.00) Statiske Fortif<br />
(0.02) Infrastruktur<br />
(0.08) Stridsvogn<br />
(0.08) Troppeavdeling<br />
(0.12) Rørartilleribn<br />
(0.08) Lastebiler<br />
(0.12) Fregatt<br />
(0.04) MTB<br />
(0.00) Små båter i skæ<br />
(0.06) Minel/troppeski<br />
75
() = Local weight<br />
76<br />
(0.02) URAV<br />
(0.14) KF<br />
(0.05) CM<br />
(0.03) Helo<br />
(0.03) LV<br />
(0.50) Effektor<br />
(0.08) Ubåt<br />
(0.04) TBM<br />
(0.00) MPA<br />
(0.03) Stat Fortifiser<br />
(0.05) Infrastruktur<br />
(0.18) Stridsvogn<br />
(0.03) Troppeavdeling<br />
(0.14) Rørartilleribn<br />
(0.05) Lastebiler<br />
(0.18) Fregatt<br />
(0.05) MTB<br />
(0.00) Små båter i skj<br />
(0.06) Mine/troppeski<br />
(0.02) MPA<br />
(0.09) KF<br />
(0.00) CM<br />
(0.02) Helo<br />
(0.04) LV<br />
(0.03) TBM<br />
(0.02) URAV<br />
o [1.000000] Best håndtering
[0.500000] Sensor<br />
[0.150000] Fase 0<br />
[0.015030] Statiske Fortif<br />
[0.025808] Infrastruktur<br />
[0.025808] Stridsvogn<br />
[0.025808] Troppeavdeling<br />
[0.019196] Rørartilleribn<br />
[0.005378] Lastebiler<br />
[0.005378] Fregatt<br />
[0.002689] MTB<br />
[0.002689] Små båter i skæ<br />
[0.006723] Minel/troppeski<br />
[0.000000] URAV<br />
[0.009546] KF<br />
[0.003201] Helo<br />
[0.000000] LV<br />
[0.002744] Ubåt<br />
[0.000000] MPA<br />
[0.350000] De andre fasene<br />
[0.000000] Statiske Fortif<br />
[0.008247] Infrastruktur<br />
[0.027981] Stridsvogn<br />
[0.027981] Troppeavdeling<br />
[0.041037] Rørartilleribn<br />
[0.027981] Lastebiler<br />
[0.041037] Fregatt<br />
[0.014432] MTB<br />
[0.000000] Små båter i skæ<br />
[0.021324] Minel/troppeski<br />
77
[] = Global weight<br />
List of alternatives<br />
78<br />
[0.008659] URAV<br />
[0.048540] KF<br />
[0.017272] CM<br />
[0.011546] Helo<br />
[0.011546] LV<br />
[0.027981] Ubåt<br />
[0.014432] TBM<br />
[0.000000] MPA<br />
[0.500000] Effektor<br />
[0.012961] Stat Fortifiser<br />
[0.025921] Infrastruktur<br />
[0.092461] Stridsvogn<br />
[0.012961] Troppeavdeling<br />
[0.072209] Rørartilleribn<br />
[0.025921] Lastebiler<br />
[0.092461] Fregatt<br />
[0.023041] MTB<br />
[0.000000] Små båter i skj<br />
[0.031270] Mine/troppeski<br />
[0.010423] MPA<br />
[0.045938] KF<br />
[0.000000] CM<br />
[0.010423] Helo<br />
[0.020847] LV<br />
[0.013898] TBM<br />
[0.009265] URAV
Fregatt<br />
KF<br />
LKKF<br />
LV<br />
<strong>NH</strong><strong>90</strong><br />
Orion<br />
UAV<br />
79