Inkluderende spesialundervisning? - LP-modellen
Inkluderende spesialundervisning? - LP-modellen
Inkluderende spesialundervisning? - LP-modellen
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
are er egenskaper innen barnet selv en skal rette søkelyset mot når det gjelder spørsmålet om<br />
å føre at barn over i spesialskole, men i like stor grad den vanlige skolens evne til å tolerere<br />
avvik og til å gi en pedagogisk differensiert undervisning (Asheim 1966: 838).<br />
St.meld. nr. 88 (1966-67) slo fast at integrering og normalisering skulle være basis i omsorgen<br />
for barn med særskilte behov. Integrering ble et uttrykk for det som skulle være skolens<br />
praksis, mens normalisering ble forstått å gjelde samfunnets tilbud til mennesker med nedsatt<br />
funksjonsevne. Blomkomiteen 1 fikk i oppgave å vurdere sammenslåing av lovene for<br />
henholdsvis spesialskolen og normalskolen. I sin innstilling definerer komiteen integrering<br />
som: Tilhørighet i et sosialt fellesskap, delaktighet i fellesskapets goder og medansvar for<br />
fellesskap og forpliktelser (KUF 1971: 38). Som en følge av komiteens arbeid ble<br />
Spesialskoleloven opphevet, og bestemmelser om <strong>spesialundervisning</strong> ble inkludert i<br />
Grunnskoleloven og Lov om videregående opplæring.<br />
Tøssebro og Ytterhus (2006) hevder at integreringsdebatten på den tiden egentlig ikke handlet<br />
om at elever med særskilte behov skulle undervises sammen med de øvrige elevene på den<br />
skolen de naturlig tilhørte. Tanken var fortsatt å gi et segregert tilbud, men ikke lenger i en<br />
internatskole. Blomkomiteen var heller ikke av den oppfatning at all <strong>spesialundervisning</strong><br />
skulle legges til normalskolen. Ingegerd Holst, som var medlem av komiteen, uttalte i 1971 til<br />
Norsk skoleblad: ”Jeg tror ikke det noen gang vil bli mulig å integrere alle barn i en skole<br />
eller normalklasse. For mange elever som trenger spesiell hjelp vil ofte den største feilen ligge<br />
i systemet de er inne i” (Borgen 1971: 1319). Denne feilen i systemet mente hun gjorde det<br />
nødvendig å overføre noen av elevene til spesialinstitusjoner.<br />
Blomkomiteens drøfting av integrering er da heller ikke entydig. På den ene siden legger<br />
komiteen vekt på tilhørighet uansett nivåkriterier og prestasjonskrav – på den annen side blir<br />
hensynet til de individuelle behovene vektlagt. Innstillingen er dermed preget av det Haug<br />
(1999) kaller en splittende diskurs om integrering der det legges vekt på vanskene og de<br />
særskilte behovene. Denne forståelsen kom til å prege integreringsbestrebelsene i Norge –<br />
som i en rekke andre vestlige land. Integrering kom i stor grad til å bety en tilbakeføring av de<br />
1 Blomkomiteen omtales både her og senere i rapporten. Dette gjelder også stortingsmeldinger, NOU’er og<br />
lignende. Årsaken til dette er at vi forsøker å føle to spor. I dette kapitlet drøfter vi<br />
integrerings/inkluderings-begrepet, og da er det relevant å gå til disse dokumentene. Senere, i kapittel 4,<br />
drøfter vi utviklingen av lovverket og den juridiske reguleringen av <strong>spesialundervisning</strong>, og også da er det<br />
relevant og nødvendig å henvise til disse dokumentene.<br />
15