rapporten
rapporten
rapporten
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Naturressurser er fra gammel tid ivaretatt ved<br />
religiøse og kulturelle tradisjoner, og omtanke<br />
for de kommende generasjonene var en viktig<br />
rettesnor. Dessuten bodde det selv for bare<br />
noen tiår siden langt færre mennesker på<br />
jorden. Vi hadde heller ikke den<br />
teknologien som idag har gitt oss<br />
mulighet til å ødelegge grunnlaget for<br />
liv på kloden på kort tid. Denne<br />
makten pålegger oss derfor et enormt<br />
forvalteransvar for miljøet og jordas<br />
naturressurser overfor de kommende<br />
generasjoner.<br />
Internasjonale avtaler som f. eks.<br />
Riokonvensjonen for bevaring av det<br />
biologiske mangfoldet er et eksempel på at de<br />
landene som har ratifisert avtalen har vedkjent<br />
seg dette ansvaret. I Norge kommer dette til<br />
utrykk f. eks. ved Stortingsmelding nr. 31<br />
(1992-93) om den regionale planleggingen og<br />
arealpolitikken, Stortingsmelding nr. 34 (1990-<br />
91), Stortingsmelding nr. 58 (1996-97), om<br />
miljøvernpolitikk for en bærekraftig utvikling,<br />
og for eksempel Oslo-erklæringen om miljø<br />
helse og livsstil (IULA-konferansen 1991,<br />
k o m m u n e n e s s e n t r a l f o r b u n d ) . D i s s e<br />
dokumentene pålegger kommunen et generelt<br />
ansvar for biologisk mangfold. Regjeringen<br />
har kommet med et eget rundskriv til<br />
kommunene (T-937, tenke globalt - handle<br />
lokalt, nasjonalt prioriterte satsingsområdet for<br />
d e t k o m m u n a l e m i l j ø v e r n a r b e i d e t ) . I<br />
rundskrivet beskrives satsingsområder som<br />
m i l j ø v e r n d e p a r t e m e n t e t b e r k o m m u n e n e<br />
konsentrere seg om. Et av disse er biologisk<br />
mangfold.<br />
En liten, men svært synlig del av det<br />
biologiske mangfoldet har blitt gitt et særskilt<br />
vern gjennom viltloven fra 1981. Denne loven<br />
omfatter alle viltlevende landpattedyr og fugl,<br />
a m f i b i e r o g k r y p d y r. I v i l t l o v e n s<br />
formålsparagraf (§1) heter det: "Viltet og<br />
viltets leveområder skal forvaltes slik at<br />
naturens produktivitet og artsrikdom bevares.<br />
" I § 3 siste del heter det: "Ved enhver<br />
virksomhet skal det tas hensyn til viltet og dets<br />
egg, reir og bo, slik at det ikke påføres unødig<br />
lidelse og skade”. Videre heter det i Viltlovens<br />
§ 7: "Hensynet til viltinteressene skal<br />
Viltkartlegging – Innledning<br />
Side 3<br />
innpasses i den oversiktlige planleggingen i<br />
kommune og fylke. Under utarbeiding av slike<br />
planer skal vedkommende myndighet på et<br />
tidlig tidspunkt søke samarbeid med<br />
viltorganene. " En forutsetning for at vi skal<br />
opprettholde levedyktige bestander av alle<br />
viltartene, er at dyrene sikres leveområder som<br />
tilfredsstiller den enkelte arts krav.<br />
Naturvernloven av 1970 gir mulighet for<br />
områdevern og er derfor viktig i<br />
viltsammenheng. I Stange vil imidlertid<br />
de store arealer forvaltes uten<br />
fredning, og lover som regulerer<br />
bruken av utmarka er derfor av<br />
stor betydning, f. eks. :<br />
• Lov om skogbruk og<br />
skogvern av 1965<br />
• Lov om motorferdsel i utmark av<br />
1977<br />
• Plan og bygningslov av 1985<br />
Viltinteressene skal bli vurdert og tatt hensyn<br />
til i all arealplanlegging som griper inn i viltets<br />
leveområder. For å kunne oppfylle § 7 i<br />
Viltloven kreves det solid kunnskap om viltet i<br />
de aktuelle planområder. Kunnskapen må<br />
kartfestes slik at arealplanleggere i sitt daglige<br />
arbeid kan ta de nødvendige hensyn.<br />
Redskapen som skal dekke dette behovet er<br />
viltkartverket.<br />
Hensikten med å lage et viltkart er først og<br />
fremst å skape et dokument til bruk i<br />
a r e a l f o r v a l t n i n g e n . D e t s k a l f r e m m e<br />
v i l t i n t e r e s s e n e i d e n s a m l e d e<br />
a r e a l d i s p o n e r i n g e n . Tr a d i s j o n e l t h a r<br />
viltnemnda stått sentralt i arbeidet med<br />
viltsaker på det lokale plan. Viltnemnda var<br />
fram til 1993 statlig og fungerte som et<br />
bindeledd mellom kommunen og den sentrale<br />
v i l t f o r v a l t n i n g e n , r e p r e s e n t e r t v e d<br />
F y l k e s m a n n e n s m i l j ø v e r n a v d e l i n g o g<br />
Direktoratet for naturforvaltning. Fra og med<br />
1993 ble ansvaret for den kommunale<br />
viltforvaltning overført til kommunene. Det<br />
ble dermed fritt for kommunene å organisere<br />
sitt arbeid med viltsaker. I Stange ble det<br />
vedtatt en ordningen med viltnemnd som et<br />
underutvalg under Formannskapet, og det ble<br />
u t a r b e i d e t e n a r b e i d s d e l i n g m e l l o m<br />
Vi l t n e m n d a , F o r m a n n s k a p o g<br />
a d m i n i s t r a s j o n e n i k o m m u n e n .<br />
Viltkartleggingen vil framover være et viktig<br />
hjelpemiddel for alle tre.