16 Viltkartlegging – viktige viltområder Side 23
I de indre deler av Stange almenning finner en store skogområder med tildels intensiv skogsdrift. Området er allikevel spesielt i Stange da det er den klart frodigste del av de to almenningene. Selv om området domineres av blåbærgranskog er det mange forekomster av rikmyrer og små- og storbregnegranskog som indikerer rikere jordsmonn og berggrunn. Spesielt områdene rundt Spetalen, Lyssjøen, Ottsjøen kan framvise flere områder med rik vegetasjon. Stedvis er det forekomst av mye lauvtrær, bjørk, gamle seljer, rogn og or som gir livsgrunnlag for mange arter. På de store flatene kan en også se at det kommer opp mye rogn, men den intensive elgbeitinga gjør at de som regel ikke er mer enn en mete høye. Av viltarter som er registrert med yngling, eller adferd som sterkt indikerer yngling de siste 20 årene, er det en rekke interessante arter. Eks: storlom kanadagås, stokkand, laksand, kvinand, hønsehauk, fjellvåk, musvåk, tårnfalk, storspove, trane, perleugle, h a u k u g l e , j e r p e , t r e t å s p e t t , s v a r t s p e t t , fossekall, ravn, gaupe og bever. I tillegg kommer alle de vanlige skogsartene en stort sett alltid finner i slike områder. Det er også innrapportert en rekke orrfuglleiker, og over 20 tiurleiker. En del av disse er i dag uthogd og ikke i bruk, men det indikerer et område med relativt sett stor viltproduksjon. Av sjeldne gjester har området hatt besøk av bl.a. jerv, bjørn og ulv de siste 5-6 årene. Området har potensiale til å være plassert inn i “særlige viktige viltområder”, men en relativt omfattende hogst de siste 20-30 årene har vesentlig svekket områdets viltverdi. Når man snakker med eldre skogsfolk om fine viltbiotoper på Stange almenning, kommer de alltid inn på Rasalia og Tempelvanglia, ofte med indignert stemme. Intervjuene under viltkartlegginga har tydelig fått fram at bygdas folk har vært skuffet over måten almenningen har hugget på i disse områdene. En annen grunn til å sette ned områdets kategori på er at det inneholder, eller grenser inntil, viktige utfartsmål som Bergsjøen, G r a n e r u d s j ø e n , L a l u m s v a n g e n , o g Gammelsaga. Viltkartlegging – viktige viltområder Side 24 Området som strekker seg fra kommunegrensa i sør langs R24 og nord nordvestover i retning Skjeseterberget kalles ofte Malungen- Rasalia er ikke lenger hva den var – og samtidig er den nettopp tilbake til slik den var i 1799 og 1890 årene. Området er et eksempel på hvor uheldig det er når skogen over et stort sammenhengende område blir ensaldret og hugges samtidig. Dette området var en av de siste kjente hubro hekkeplasser i Stange. Foto: H. Borch. Bukkeneset området. Det er spesielt Malungen vassdraget med sjøene Rasan, Fjestadtjernet, Malungen, Bunntjernet og Gransjøen med sidebekker og en del småvann som gjør dette området interessant. Området danner en dal som også er et viktig vinterbeite for elg. Av registrerte arter i fra dette området av de ikke helt vanlige kan bl.a. nevnes (observasjoner fra de siste 20 årene); horndykker, kanadagås, krikkand, kvinand, kongeørn, hønsehauk, spurvehauk, musvåk, fiskeørn, tårnfalk, gråhegre, hubro, svartspett, bever, gaupe og ulv. Hensyn og tiltak: • Innføre et mer viltvennlig skogbruk i årene fremover enn det som i perioder har blitt praktisert. Se forøvrig kapitlet om brukerkonflikter skogbruk/vilt. H e l e s k r å n i n g e n s o m s t a r t e r v e d kommunegrensa i sør og nordover langs Mjøsa, og videre opp mot og litt forbi Gata har en relativt frodig vegetasjon med stedvis stort lauvinnslag. Området er av den grunn et viktig vinterbeite område for elg og rådyr. Spesielt i området rundt Espa kan det stå tett med elg og