MenneskerettighetsMagasinet En Helsingforsprosess for Midt-Østen?
MenneskerettighetsMagasinet En Helsingforsprosess for Midt-Østen?
MenneskerettighetsMagasinet En Helsingforsprosess for Midt-Østen?
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
mr<br />
M e n n e s k e r e t t i g h e t s M a g a s i n e t<br />
2007/1<br />
<strong>En</strong> <strong>Helsing<strong>for</strong>sprosess</strong> <strong>for</strong> <strong>Midt</strong>-<strong>Østen</strong>?<br />
Den norske Helsing<strong>for</strong>skomité
2<br />
Leder innhold<br />
I år feirer Den norske Helsing<strong>for</strong>skomiteen 30 års jubileum. Bakgrunnen <strong>for</strong><br />
etableringen av den norske, så vel som de andre komiteene, var Konferansen <strong>for</strong><br />
Sikkerhet og samarbeid i Europa (KSSE), en serie mellomstatlige møter som fant<br />
sted på begynnelsen av 1970-tallet. Det alvorlige bakteppet var den kalde krigen<br />
og partene var kommunistiske og vestlige land, med henholdsvis Sovjetunionen<br />
og USA i spissen. Det særegne med ”<strong>Helsing<strong>for</strong>sprosess</strong>en” (oppkalt etter byen<br />
der møtene fant sted), var de mange temaene som var lenket sammen. Spørsmål<br />
om sikkerhet og nedrustning ble drøftet sammen med handel, økonomi, demokrati<br />
og menneskerettigheter. Prosessens første seier ble ”Helsing<strong>for</strong>serklæringen” fra<br />
1975. Med denne avtalen ble det internasjonale samarbeidet bestemt videreført.<br />
Viktig <strong>for</strong> det som senere skulle bli den uavhengige ”Helsing<strong>for</strong>sbevegelsen”, var<br />
at sovjetiske myndigheter <strong>for</strong> første gang sa at de skulle respektere menneskerettighetene<br />
1. Erklæringen ble det insitamentet de opposisjonelle bak jernteppet<br />
trengte <strong>for</strong> å heve sine røster. 11 modige menn og kvinner stiftet Moscow<br />
Helsinki Group i 1976, hvis’ mandat ble å overvåke hvorvidt myndighetene holdt<br />
hva de hadde lovet. Gruppens første leder Ludmila Aleexeva, senere mangeårig<br />
president i Den internasjonale Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen (IHF), måtte imidlertid<br />
flykte til USA etter bare ett år i sjefsstolen. Det er med glede og ærbødighet vi<br />
presenterer henne i denne utgaven av MR-magasinet. I 1977 ble så Den norske<br />
komiteen stiftet, og flere andre fulgte i årene etter. Formålet var solidaritet og<br />
hjelp til de opposisjonelle i øst, men også å overvåke egne lands overholdelse av<br />
Helsing<strong>for</strong>serklæringens menneskerettighets<strong>for</strong>pliktelser.<br />
Gjennom årene skulle de nasjonale Helsing<strong>for</strong>skomiteene finne sin plass som<br />
viktige kritiske og korrigerende røster til statsmakten i egne samfunn. Da så den<br />
kalde krigen gikk inn i historien ved utgangen av 1980-tallet, var komiteene<br />
slettes ikke blitt overflødig. Tvert imot hadde deres erfaring og kompetanse gjort<br />
dem enda mer relevante i en verden som fremdeles var og er full av menneskerettslige<br />
problemer. Krig og konflikt, terrorisme og globalisering er dagens stikkord<br />
<strong>for</strong> ut<strong>for</strong>dringene som organisasjonene arbeider i <strong>for</strong>hold til. Og autoritære<br />
og undertrykkende regimer er dessverre enda ikke blitt avleggs. Som aldri før er<br />
aktivistenes uavhengige stemmer og innsats viktig.<br />
Med tiden har nye Helsing<strong>for</strong>skomiteer kommet til. I dag teller den internasjonale<br />
bevegelsen totalt 44 komiteer. Et viktig utviklingstrekk de seneste årene har<br />
vært konsolideringen av samarbeidet mellom komiteene og andre organisasjoner<br />
internasjonalt. Dette gir et bredere in<strong>for</strong>masjonstilfang og større muligheter <strong>for</strong><br />
samarbeidsprosjekter, noe den økte internasjonale aktiviteten viser.<br />
Selv om bevegelsens mandatområdet fremdeles begrenser seg til OSSE-området<br />
(Nord-Amerika, Europa og det tidligere Sovjetunionen), er dagens ut<strong>for</strong>dringer av<br />
en slik natur at de ikke følger geografiske grenser. Det er der<strong>for</strong> ikke noe rart at<br />
Den norske Helsing<strong>for</strong>skomiteen i dette MR-magasinet presenterer en idé som<br />
har spiret i menneskerettighetsmiljøet en tid; nemlig å initiere en ”<strong>Helsing<strong>for</strong>sprosess</strong>”<br />
<strong>for</strong> <strong>Midt</strong>østen. Selv om situasjonen i området aldri har virket mer håpløs<br />
enn akkurat nå, og gode intensjoner kan synes naive og meningsløse, er det viktig<br />
å ta vare på kreative ideer. Og da er vi tilbake der vi startet, nemlig at historien<br />
faktisk er mulig å endre ved hjelp av dialog og internasjonalt samarbeid bunnet i<br />
en positiv tro på menneskers evne til å skape fred og utvikling.<br />
Lillian Hjorth<br />
Ansvarlig redaktør<br />
1) i 1948, da Fns medlemsland stemte over Verdenserklæringen avsto sovjetunionen fra å stemme.<br />
imidlertid er det viktig å understreke at landet ikke stemte mot erklæringen.<br />
Jeg <strong>for</strong>står mer av konfrontasjonen<br />
Intervju med Bjørn <strong>En</strong>gesland om Israel/<br />
Palestina konflikten 3<br />
hva er det å leve? Ludmila alexeevas oppskrift<br />
Intervju med en russisk menneskerettighetslegende 6<br />
internasjonal konferanse om menneskerettighets-<br />
undervisning i Murmansk 8<br />
Murmanskerklæringen om menneskerettighetsundervisning<br />
9<br />
Bygg broer, ikke murer<br />
Intervju med <strong>En</strong>ver Djuliman og Lillian Hjorth 10<br />
nytt studietilbud: Deltakende metoder i menneske-<br />
rettigheter, flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering 13<br />
trender som ut<strong>for</strong>drer menneskerettighets-<br />
beskyttelsen i europa<br />
Av Aaron Rhodes, leder <strong>for</strong> Den internasjonale<br />
Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen 14<br />
Fns nye Menneskerettighetsråd: Fra asken til ilden? 16<br />
hviterussland: skjør borgerfred i opposisjon 17<br />
en kontorpult til besvær:<br />
Helsing<strong>for</strong>skomiteen i Sentral-Asia 18<br />
Utålelige <strong>for</strong>hold i kirgisiske fengsler 23<br />
aserbajdsjan – Ytringsfrihet bare på papiret 24<br />
Bokanmeldelse: Å være tsjetsjener 25<br />
Menneskerettighetsskole og kurs <strong>for</strong> lærere i ingusjetia 26<br />
internasjonal fredskonferanse i Usa 26<br />
Den norske helsing<strong>for</strong>skomité,<br />
tordenskioldsgate 6B, 0160 Oslo,<br />
tlf: 22 47 92 02, e-post: nordahl@nhc.no<br />
www.nhc.no<br />
Medlem av norsk Fagpresse<strong>for</strong>bund<br />
Menneskerettighetsmagasinet Mr arbeider etter<br />
Vær-Varsom-plakatens regler <strong>for</strong> god presseskikk.<br />
Forsiden: Utsikt over Jerusalem Foto Bjørn <strong>En</strong>gesland
Bjørn engesland etter reise i israel:<br />
– Jeg <strong>for</strong>står mer av konfrontasjonen<br />
Av Lillian Hjorth<br />
Foto: Bjørn <strong>En</strong>gesland<br />
I april i år var Helsing<strong>for</strong>skomiteens generalsekretær Bjørn <strong>En</strong>gesland i Israel. Han ville<br />
oppleve en av de mest ut<strong>for</strong>drende konfliktene i verden på nært hold, men også teste<br />
ut en idé som lenge har spiret i komiteen: nemlig å starte en <strong>Helsing<strong>for</strong>sprosess</strong> <strong>for</strong><br />
<strong>Midt</strong>–<strong>Østen</strong>.<br />
– Vi reiste rundt i hele israel og på Vestbredden. Vi var i tel aviv, haifa, nazareth, Jerusalem,<br />
Jenin, nablus og Bethlehem. På grunn av det etniske lappeteppet og israelernes ønske<br />
om å ha kontroll over palestinerne, opplevde vi også uttallige grensepasseringer. På<br />
gaza-stripen var vi ikke. av sikkerhetsårsaker kunne vi ikke reise dit. Det ble vi frarådet<br />
på det sterkeste.<br />
Om muren<br />
– i Jerusalem møtte vi folk fra ”Bet selem”, den viktigste og største israelske menneskerettighetsorganisasjonen<br />
som er meget respektert internasjonalt og er medlem av<br />
<strong>Midt</strong>østen-nettverket av menneskerettighetsorganisasjoner, der helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
også er assosiert medlem. Lederen Jessica Martel er amerikansk/israelsk jøde. som så<br />
mange andre, mener Bet selem at muren israel bygger ikke bare er konstruert av sikkerhetspolitiske<br />
årsaker, men også av økonomiske. Mange steder har de nemlig satt den<br />
opp inne på de palestinske okkuperte områdene, og også slik at den skiller de palestinske<br />
bosettingene fra deres jordstykker. Dermed får palestinerne store problemer med å<br />
dyrke den jorda som deres slekt har <strong>for</strong>edlet i hundrevis av år. Mange palestinere er<br />
nødt til å passere muren daglig. Og det tar lang tid. Fra en halv time og opptil både to og<br />
tre timer tar det å krysse et sjekkpunkt. Mange må gjøre det både morgen og kveld.<br />
Fra Jerusalem inn til Bethlehem opplevde vi sluse på sluse (grensepasseringer red.anm).<br />
Ved en av dem, bak et stort glassvindu, satt en ung israelsk jente. hun var soldat og satt<br />
med begge bena på bordet, uten sko. helt uten respekt <strong>for</strong> de mange palestinere som<br />
passerte, også eldre mennesker, satt hun der i bare sokkelesten. Det var utrolig arrogant<br />
og vanskelig å se på.<br />
konflikten i <strong>Midt</strong>østen mellom<br />
israel og Palestina er<br />
en av de mest kompliserte i<br />
verden. Den har ført med<br />
seg kriger og utallige væpnede<br />
aksjoner med tusenvis av<br />
sårede og drepte. Det israelske<br />
militæret er fullstendig overlegen<br />
de virkemidlene palestinerne<br />
rår over, og de væpnede<br />
styrkenes handlinger har ført til<br />
ødelagt infrastruktur, fattigdom<br />
og svært vanskelige levevilkår i<br />
de palestinske områdene.<br />
Palestinerne på sin side sprer<br />
frykt i den israelske befolkningen<br />
med selvmordsaksjoner.<br />
Med palestinske terrorhandlinger<br />
som argumentasjon startet<br />
israel i 2003 byggingen av en<br />
8 meter høy mur rundt Vestbredden,<br />
deler av den på okkupert<br />
palestinsk jord. Fns<br />
general<strong>for</strong>samling har <strong>for</strong>dømt<br />
muren, med henvisning til en<br />
avgjørelse i Den internasjonale<br />
Fn-domstolen i haag, og krever<br />
den fjernet.<br />
3
4<br />
Gamlebyen i Jerusalem<br />
Klagemuren<br />
Da vi kom til nablus om ettermiddagen <strong>for</strong> å ha møter med palestinske parlamentarikere,<br />
skulle det vise seg at vi var de eneste utlendingene på hotellet. Vi fikk vite at<br />
det var skyting hver eneste natt i området, noe vi selv skulle komme til å erfare. hele<br />
natten hørte vi skuddvekslinger. Dagen etter fikk vi vite at israelske grupper hadde<br />
vært ute <strong>for</strong> å ”arrestere” enkelte palestinere. De hadde arrestert 9 personer. neste<br />
morgen, da vi beveget oss ut fra hotellet etter frokost, braket det løs i en nabogate.<br />
smånervøse butikkeiere kom ut på gaten. en av dem sa til oss: ”Don’t worry, this is<br />
not a problem, but it is better that you go back to the hotell. they are about to capture<br />
an israeli spy”. Vi <strong>for</strong>tet oss selvfølgelig tilbake til hotellet og etterhvert opphørte<br />
skytingen. Dagen etter <strong>for</strong>hørte vi oss med Bet selem som sa at ingen spion ble tatt<br />
av dage. skytingen skyldtes trefninger mellom ulike palestinske grupperinger.<br />
– episoden viser at det ikke alltid er lett å stole på det som blir sagt. Både palestinerne<br />
og israelerne har interesse av å om<strong>for</strong>telle eller ”pynte” på sannheten <strong>for</strong> å<br />
få uten<strong>for</strong>stående til å sympatisere med deres sak.<br />
Det blir drept mennesker hver eneste dag, <strong>for</strong>tsetter Bjørn. – Vi dro aldri inn i gazastripen.<br />
alle sa det var <strong>for</strong> farlig. Men vi klarte å få til et møte med en palestiner som,<br />
etter stor møye, kom ut fra derfra. senere, da jeg var kommet tilbake til Oslo, sendte<br />
han meg en e-post der han tryglet om hjelp til å flykte og til å komme til norge. – se<br />
her, sier Bjørn og viser meg e-posten.<br />
– Forstår du mer av konflikten etter at du har vært der?<br />
– Jeg <strong>for</strong>står mer av konfrontasjonen. Jeg prøvde å være så åpen som mulig under<br />
oppholdet og ta inntrykkene inn over meg. Da jeg samtalte med israelske settlere<br />
som snakket nedsettende om palestinere følte jeg et veldig ubehag. Det er ikke tvil<br />
om at israelerne misbruker makten sin. Muren er et kraftig eksempel. På den annen<br />
side har jo landet et legitimt sikkerhetsbehov. Men de oppfører seg uhyre arrogant<br />
mot palestinerne.
Det jødehatet vi ble vitne til på den andre siden, var også absolutt <strong>for</strong>ferdelig. Veldig<br />
mange palestinere stiller spørsmålstegn om jødene i det hele tatt har rett til å bo i<br />
israel. Jeg møtte ikke én jøde som var optimist. De fleste fryktet at det gikk mot en<br />
storkonflikt i regionen.<br />
Og så erfarte vi en enorm volds<strong>for</strong>herligelse. Det var utrolig å oppleve en av nablus’<br />
unge palestinske intellektuelle; hvordan han romantiserte og <strong>for</strong>herliget volden.<br />
Vi møtte ekstremister på begge sider, men også moderate. Det er jo vårt privilegium<br />
som menneskerettighetsaktivister å møte sterke engasjerte mennesker – de som<br />
skiller seg ut fra gruppen. Men vi møter også <strong>for</strong>tvilelsen. Og <strong>for</strong>tvilelsen i <strong>Midt</strong>østen<br />
ligger på begge sider. De fleste har jo ikke noe større ønske enn å skape seg et liv og<br />
leve i fred med barna sine. Det gjelder både palestinerne og israelere.<br />
i tillegg til å <strong>for</strong>stå mer og se selv med mine egne øyne, var det viktig <strong>for</strong> meg å teste<br />
ut en idé som vi lenge har hatt i vårt miljø: nemlig å overføre helsing<strong>for</strong>sprosessen<br />
slik den utviklet seg fra midten av 1970–tallet mellom Øst og Vest under den kalde<br />
krigen, på <strong>Midt</strong>østen. helsing<strong>for</strong>sprosessen 2 representerte de institusjonelle rammene<br />
rundt <strong>for</strong>nyet kontakt mellom partene (Usa og sovjetunionen red.anm), som<br />
på begynnelsen av 1970-tallet ikke snakket med hverandre. kontakt på alle felt var<br />
kjernen i prosessen. Økonomi og handel ble diskutert sammen med militær avspenning<br />
og nedbygging av styrker, i tillegg til politisk og menneskelig kontakt. respekt<br />
<strong>for</strong> menneskerettighetene var en sentral bestanddel sammen med respekt <strong>for</strong> de<br />
enkeltes land suverenitet og grenser. Og alle berørte parter deltok. selv om det er<br />
vanskelig å vite nøyaktig hvor mye prosessen betydde <strong>for</strong> den senere avspenningen,<br />
er det ingen tvil om at den var meget viktig.<br />
Der<strong>for</strong> er det interessant å tenke seg en helsing<strong>for</strong>sprosess <strong>for</strong> <strong>Midt</strong>-<strong>Østen</strong>. aaron<br />
rhodes (leder av Den internasjonale helsing<strong>for</strong>sføderasjonen red. anm.) og representanter<br />
fra flere helsing<strong>for</strong>skomiteer har allerede reist rundt i enkelte arabiske<br />
land og luftet tankene. Også her hjemme kan det spores interesse. selv om situasjonen<br />
synes aldri så fastlåst, må man aldri gitt opp å se etter løsninger, fastslår Bjørn<br />
engesland.<br />
1) in<strong>for</strong>masjonen om Det palestinske området og israel er hentet fra Utenriksdepartementets hjemmesider.<br />
2) ”konferansen <strong>for</strong> sikkerhet og samarbeid i europa” blir ofte omtalt som helsing<strong>for</strong>sprosessen. Prosessen var en<br />
rekke møter på høyt politisk nivå mellom kommunistiske og vestlige land, med sovjetunionen og Usa i spissen. et<br />
viktig veiskille i prosessen ble ”helsing<strong>for</strong>serklæringen” fra 1975, der partene kom frem til en avtale som gjaldt både<br />
økonomi, sikkerhet og menneskerettigheter.<br />
Grensepost ved<br />
muren uten<strong>for</strong><br />
Betlehem<br />
Det palestinske<br />
området<br />
(Vestbredden og<br />
Gazastripen) 1<br />
Hovedstad: De palestinske<br />
myndighetene har administrativt<br />
hovedsete i<br />
Ramallah og Gaza<br />
Største byer: Øst-Jerusalem,<br />
Ramallah, Gaza, Nablus, Hebron<br />
Språk: Arabisk<br />
Flateinnhold: 6220 km 2 (Vestbredden:<br />
5860 km 2, Gazastripen:<br />
360 km 2)<br />
Folketall: 3.762.005<br />
(Vestbredden: 2.372.216, Gazastripen:<br />
1.389.789)<br />
Befolkningsvekst: 3,3%<br />
Politisk system: Begrenset<br />
selvstyre (parlamentarisk demokrati)<br />
under israelsk<br />
militæradministrasjon<br />
De palestinske myndighetene<br />
har hatt observatørstatus i FN<br />
siden 1994. Den arabiske ligaen<br />
anerkjente Palestina<br />
som stat i 1976.<br />
Israel<br />
Regjering og parlament ligger i<br />
Jerusalem, mens de fleste land<br />
har ambassader i Tel Aviv.<br />
Største byer:Tel Aviv,<br />
Jerusalem, Haifa, Beer Sheva.<br />
Flateinnhold: 20 770 km 2<br />
Folketall: 6,9 millioner. Befolkningsvekst:<br />
1,3%.<br />
Politisk system:<br />
Parlamentarisk demokrati<br />
5
6<br />
Ludmila Alexeeva er en av Helsing<strong>for</strong>sbevegelsens virkelige pionerer. I 1976 stiftet hun, sammen med 10<br />
andre russiske aktivister, den aller første Helsing<strong>for</strong>skomiteen: Moscow Helsinki Group. Etter bare ett års<br />
arbeid, ble hun tvunget til eksil i USA. Etter Sovjetunionens oppløsning flyttet hun tilbake til Moskva og ble<br />
i 1996 leder av Helsing<strong>for</strong>skomiteen. I 1998 ble hun valgt til president i Den internasjonale Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen,<br />
et embete hun hadde frem til 2004. I mai i år var Alexeeva på Norgesbesøk. Foruten de sedvanlige<br />
embetsplikter som å ha møter med organisasjoner, Utenriksdepartementet og Statsministeres kontor,<br />
oppfylte hun en gammel drøm, nemlig å se de norske fjordene. Med på alle møtene og på reisen vestover<br />
var generalsekretær Bjørn <strong>En</strong>gesland og prosjektmedarbeider Eugenia Khoroltseva. Eugenia skriver her om<br />
sine inntrykk fra reisen og refererer hva Ludmila Alexeeva mener om dagens russiske situasjon.<br />
Eugenia Khoroltseva og Ludmila Alexeeva<br />
hva er det å<br />
Av Eugenia Khoroltseva. Foto: Bjørn <strong>En</strong>gesland<br />
Ludmila alexeeva, som feirer sitt 80 års jubileum i juli, sier at<br />
tiden <strong>for</strong> å trappe ned sitt samfunnsengasjement ennå ikke er<br />
kommet. Full av humør og energi og stadig grådig på nye livopplevelser<br />
opplevde jeg denne legendariske aktivisten under<br />
hennes besøk i norge.<br />
Ludmila har et langt og spennende liv bak seg, både som kvinne<br />
i den sovjetiske virkeligheten; som menneskerettighetsaktivist<br />
i mer enn 40 år (det begynte med at hun skrev under på støttebrevet<br />
i andrei sinyavsky/Yuli Daniel–saken, med konsekvens<br />
at hun mistet jobben som <strong>for</strong>eleser i historie ved Moskva<br />
instituttet); 1 som et menneske som måtte ta en vanskelig avgjørelse<br />
om å <strong>for</strong>late landet og søke ly i Usa; som en person<br />
som gjorde seks <strong>for</strong>søk på å komme tilbake til russland, inspirert<br />
av perestrojka og det påfølgende sammenbruddet av<br />
sovjetunionen; som lederen av Moscow Helsinki Group, den<br />
første helsing<strong>for</strong>skomité (1976), og som en sta og sjarmerende<br />
dame som selv ivrer etter å stille spørsmål til unge engasjerte<br />
mennesker som meg selv.<br />
som en avgjørende egenskap i livet setter hun ærlighet høyest<br />
på lista og at man ikke må kompromisse med seg selv. – Det<br />
tok meg én våken natt første gang jeg bestemte meg <strong>for</strong> å<br />
skrive under på et dissidentbrev, <strong>for</strong>teller Ludmila. – tanken på<br />
at barna mine kommer til vokse opp som ærlige mennesker<br />
var viktig <strong>for</strong> den avgjørelsen jeg tok da.<br />
– Jeg vil at mennesker skal leve bedre i russland også, svarer<br />
Ludmila på spørsmålet om hvor<strong>for</strong> hun kom tilbake fra eksilet<br />
i Usa og <strong>for</strong>satte <strong>for</strong> fullt som menneskerettighetsaktivist.<br />
hun sier at det som <strong>for</strong>egår i dagens russland er en bevisst<br />
gjenoppbygning av det sovjetiske systemet. – Under Putins<br />
første presidentperiode var jeg rolig, <strong>for</strong> som historiker vet jeg<br />
at det er vanlig med tilbakeslag etter en revolusjon. Denne<br />
andre presidentperioden bekymrer meg imidlertid mer. Det<br />
som skjer nå er en tilbakegang til det statssystemet jeg kjente<br />
1) saken mot disse to <strong>for</strong>fatterne i 1965/66 omtales ofte som starten på den moderne<br />
dissidentbevegelse i sovjetunionen. De to <strong>for</strong>fatterne skrev kritiske og satiriske stykker<br />
om det kommunistiske regimet. Begge ble arrestert og dømt (1i 1966) til henholdsvis<br />
syv og fem års internering i arbeidsleir eller fengsel <strong>for</strong> ”anti–sovjetisk aktivitet”.<br />
(kilde Wikipedia.org)
leve? Ludmila alexeevas oppskrift<br />
under sovjet. russlands største problem er byråkratiet. Det er<br />
det som æres, dessverre. Lovene som er vedtatt etter 2002<br />
favoriserer i stor grad byråkratiet og i svært liten grad vanlige<br />
borgere.<br />
– Videre er innskrenkningen av massemedienes uavhengighet<br />
svært bekymringsfull. Den sentrale in<strong>for</strong>masjonskilden er tV,<br />
og per i dag finnes det kun statlige tV–kanaler som alle er<br />
direkte underlagt kreml. Dette er svært alvorlig, særlig <strong>for</strong>di vi<br />
i russland ikke har en sterk tradisjon med lokalaviser, slik dere<br />
har i norge.<br />
– Det er likevel grunn til å være optimistisk, understreker<br />
Ludmila. – For samtidig som statsapparatet strammer makten,<br />
<strong>for</strong>egår det en parallell prosess der det sivile samfunn utvikler<br />
seg. For første gang i russisk historie har vi et sivilt samfunn.<br />
Og det har kommet til i løpet av de siste 10–15 årene etter<br />
sovjetunionens kollaps. Moscow helsinki group var lenge den<br />
eneste uavhengig ngOen i unionen. i dag har vi et nettverk av<br />
menneskerettighetsorganisasjoner spredt over hele russland.<br />
hver region har minst én organisasjon som overvåker menneskerettighetssituasjonen.<br />
Det er selvsagt vanskelig å drive<br />
med slikt arbeid, men ikke umulig.<br />
– De nyeste sosiologiske undersøkelsene bekrefter at<br />
russlands innbyggere ikke lenger har tro på staten, men mer<br />
tro på seg selv, sine slektninger og venner. Dette er en vesentlig<br />
mentalitets<strong>for</strong>andring i <strong>for</strong>hold til sovjettiden. Jeg vet ikke<br />
om det blir Putin eller en annen som blir landets neste president.<br />
imidlertid er ikke det viktigst. Det viktigste er menneskenes<br />
oppfatning av seg selv som borgere, og deres <strong>for</strong>ståelse<br />
av det sivile samfunn. Jeg tror at folket vårt om 10–15 år ikke<br />
vil tillate og la seg behandle nedverdigende, bli diskriminert og<br />
ikke få sine rettigheter oppfylt. Man kan si at jeg er ganske så<br />
optimistisk, avslutter Ludmila alexeeva.<br />
Ludmila alexeeva er <strong>for</strong>fatter av ”Istorija inakomyslija v SSSR/ Dissidentbevegelsens historie<br />
i Sovjet Unionen” og kan høres på radio Free europe/ Liberty hver torsdag med innspill<br />
til og refleksjon over situasjonen <strong>for</strong> menneskerettigheter i russland og verden <strong>for</strong><br />
øvrig.<br />
7
FN og menneskerettighetsundervising<br />
De senere år har det internasjonale<br />
samfunn, med FN i spissen,<br />
vektlagt kompetanse i menneskerettigheter<br />
som en helt sentral<br />
ressurs <strong>for</strong> en demokratisk samfunnsutvikling.<br />
I 1994 lanserte<br />
FN tiåret <strong>for</strong> ”Human Rights<br />
Education” som i 2005 ble fulgt<br />
opp av ”UN World Program <strong>for</strong><br />
Human Rights Education”.<br />
Programmet <strong>for</strong>plikter statene til<br />
å styrke undervisning i menneskerettighetene<br />
i skolesystemet<br />
og i samfunnet <strong>for</strong>øvrig. Det er<br />
undervisningsministrene som har<br />
ansvaret <strong>for</strong> realiseringen.<br />
internasjonal konferanse i Murmansk i mars:<br />
Menneskerettighetsundervisning i<br />
norsk og russisk skole og rettsvesen<br />
Tekst og foto: Lillian Hjorth<br />
Rundt 100 lærere, byråkrater, organisasjonsrepresentanter og personer med ansvar <strong>for</strong><br />
politi- og fengselsutdanning var samlet i Murmansk i slutten av mars på Den internasjonale<br />
konferansen om menneskerettighetsundervisning som ble organisert av Helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
og Murmansk fylkesadministrasjon. I to dager diskuterte fagfolkene hvordan<br />
FNs verdensprogram <strong>for</strong> menneskerettighetsundervisning kan gjennomføres i<br />
skolesystemet samt i opplæringen av jurister, politi og fengselsansatte.<br />
– Formålet med konferansen var å stimulere til styrking av menneskerettighetsopplæringen internt i de<br />
to landene, både i skolesystem og rettsystem, samt å promovere til økt bilateralt samarbeid om dette,<br />
sier generalsekretær Bjørn engesland til Mr-magasinet.<br />
– konferansen fikk meget stor respons og mer enn 100 fagfolk både på norsk og russisk side deltok.<br />
Også UnesCOs Moskvakontor og Den internasjonale ngO-koalisjonen <strong>for</strong> menneskerettighetsundervisning<br />
ved Fns høykommissariat i geneve, var representert. Den positive interessen viser at diskusjon<br />
rundt menneskerettighetsundervisning er en god innfallsport til bilateralt samarbeid om menneskerettigheter<br />
mellom norge og russland. konferansen var det første initiativet på høyere nivå som fokuserer<br />
på slik opplæring i de norsk-russiske relasjoner. Den norske regjering har uttalt at nordområdene<br />
er en av de viktigste prioriteter i norsk utenrikspolitikk og vi finner det svært viktig å fremheve demokrati<br />
og menneskerettighetsdimensjonen i samarbeidet mellom russland og norge, som i stor grad er<br />
preget av økonomi og sikkerhetspolitiske <strong>for</strong>hold.<br />
– Undervisning i menneskerettigheter på ulike nivåer i skolesystemet og rettssystemet er et viktig virkemiddel<br />
<strong>for</strong> å bygge og <strong>for</strong>bedre samfunnet på lang sikt. Ved å gi slik opplæring får hele befolkningen og<br />
særlig viktige profesjonsgrupper<br />
kunnskap om menneskerettigheter<br />
og standarder <strong>for</strong><br />
å løse viktige samfunnsoppgaver.<br />
– avslutningsvis vil jeg understreke<br />
at vi ikke hadde kunnet<br />
organisere konferansen uten<br />
støtten fra Murmansk guvernør<br />
Jurij Jevodokimov og<br />
engasjerte personer i fylkesadministrasjonen.<br />
Det positive<br />
samarbeidet lover godt <strong>for</strong><br />
vår videre innsats i nord, avslutter<br />
Bjørn engesland.<br />
Konferansedeltakere. Blant andre: Svetlana Parskova og Aleksander Patrikeev, Murmansk<br />
fylkesadministrasjon (nr. 4. og 6. f.v.) Eugenia Khoroltseva, Helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
(nr. 7. f.v), Erik Såheim, justisdepartementet (nr. 3. f.h.) og Kazunari Fuji, NGO-Coalition,<br />
Human Rights Education, Geneve (t. h)<br />
FNs Høykommissær <strong>for</strong> menneskerettigheter Louise<br />
Arbour <strong>for</strong>midlet dette i sin åpningshilsen:<br />
I welcome this cooperative ef<strong>for</strong>t to enhance human rights education in Norway and Russia. I am pleased to note that is has been organized<br />
under the common framework of the World Programme <strong>for</strong> Human Rights Education (2005- ongoing), proclaimed by all Member States of the<br />
United Nations with a view to advancing implementation of human rights education programmes in all sectors. This Conference constitutes a remarkable<br />
partnership among various institutions in both countries in order to contribute to this objective, and is an example of synergic ef<strong>for</strong>ts<br />
that my Office is very pleased to encourage and support.<br />
8
Murmanskerklæringen om<br />
menneskerettighetsundervisning<br />
vedtatt av Den internasjonale konferansen om menneskerettighetsundervisning<br />
i Murmansk 2829. mars 2007<br />
På bakgrunn av Verdenserklæringen om menneskerettighetene (1948) og<br />
Den europeiske menneskerettighetskonvensjon (1950), anser vi, deltakerne på<br />
Den internasjonale konferansen om menneskerettighetsundervisning, at Fns<br />
Verdensprogram <strong>for</strong> menneskerettighetsundervisning (2005 – ), ikke har fått den<br />
oppmerksomhet den <strong>for</strong>tjener i våre land, og ikke blitt prioritert i utdanningssystemene.<br />
Opplæring i menneskerettigheter er en livslang prosess.<br />
Vi, deltakerne på konferansen, ønsker å bygge videre på det eksisterende samarbeidet<br />
mellom russiske og norske aktører i menneskerettighetsopplæring, og<br />
henvender oss til myndighetene i alle land i Barentsregionen <strong>for</strong> å opp<strong>for</strong>dre<br />
dem til å rette fokus på Verdensprogrammet <strong>for</strong> menneskerettighetsundervisning<br />
og ta hensyn til anbefalingene utarbeidet av konferansen.<br />
Vi, deltakerne på konferansen, <strong>for</strong>venter at menneskerettighetsundervisning vil<br />
bli en viktig dimensjon ved samarbeidet i Barentsregionen, og henvender oss<br />
med følgende anbefalinger til myndigheter, de som arbeider i utdanningssystemene<br />
og ikke-statlige organisasjoner:<br />
skolesystemet:<br />
• alle elever må lære om Fns Verdenserklæring om menneskerettigheter og<br />
Fns arbeid <strong>for</strong> menneskerettighetene<br />
• Menneskerettigheter må være en grunnleggende del av skolens innhold og<br />
læringsmiljø<br />
• Opplæring i menneskerettigheter bør baseres på elevaktive og deltakende<br />
metoder. kritisk tenkning må oppøves og oppmuntres<br />
• Menneskerettigheter må integreres i alle fag<br />
• alle aktører må delta aktivt i læringsprosessene, lærere så vel som elever<br />
• Det sivile samfunnets aktører, inkludert <strong>for</strong>eldre og ikke-statlige<br />
organisasjoner, må inkluderes i læringsprosessene<br />
Lærerskoler og annen høyere utdanning:<br />
• Menneskerettighetene må være en del av lærernes utdanning og<br />
videreutdanning<br />
• Lærere må få opplæring i deltakende pedagogikk<br />
• Lærerstudenter må få større rom <strong>for</strong> deltakelse i læringsprosessen<br />
• Det må organiseres kurs i menneskerettigheter <strong>for</strong> skoleledelse og<br />
skoleadministrasjon<br />
Politi og fengsel:<br />
• Menneskerettighetene må inn på læreplan i politi- og fengselsutdanningen<br />
• Det bør organiseres kurs i menneskerettigheter <strong>for</strong> politi- og fengselsledelse<br />
• Det bør legges til rette <strong>for</strong> videreutdanning i menneskerettigheter <strong>for</strong> politi<br />
og fengselsansatte<br />
Vi ber myndighetene om:<br />
I perioden 2007 – 2009<br />
• Å intensivere arbeidet med å implementere Fns Verdensprogram <strong>for</strong><br />
menneskerettighetsundervisning (2005 –)<br />
• Å legge til rette <strong>for</strong> og gi den nødvendige finansielle støtte til samarbeidsprosjekter<br />
mellom norske og russiske aktører som vil bidra til å fremme<br />
de ovennevnte målene<br />
Helsing<strong>for</strong>skomiteens generalsekretær<br />
Bjørn <strong>En</strong>gesland åpner konferansen<br />
Om Helsing<strong>for</strong>skomiteens<br />
engasjement i Barentsregionen<br />
Helsing<strong>for</strong>skomiteen har siden 2000 arbeidet<br />
med opplæring i menneskerettigheter og flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse <strong>for</strong> ungdom, lærere, journalister<br />
og andre grupper i Barentsregionen.<br />
Barenstprosjektet er et samarbeid mellom<br />
Murmansk og Severomorsk kommuner på<br />
russisk side samt Barentspress, og Tromsø og<br />
Sør-Varanger på norsk side og målet er å<br />
styrke båndene over grensen og bidra til en<br />
positiv utvikling med vekt på demokrati og økt<br />
respekt <strong>for</strong> menneskerettighetene. Mer enn<br />
500 mennesker har vært involvert i aktivitetene<br />
som i de fleste tilfeller har hatt både<br />
norske og russiske deltakere.<br />
NB: Alle konferansens <strong>for</strong>edrag og<br />
innlegg vil bli publisert i en rapport<br />
(engelsk/russisk språkdrakt) som i<br />
løpet av kort tid blir ferdigstilt.<br />
F.h: Dendev Badarch, UNESCO Moskva,<br />
Eugenia Khoroltseva og Bjørn <strong>En</strong>gesland,<br />
begge Helsing<strong>for</strong>skomiteen, Aleksander<br />
Patrikeev, Murmansk fylkesadministrasjon<br />
og Rune Aasheim, Norges generalkonsul i<br />
Murmansk<br />
9
10<br />
Etter snart ti år med suksessen “Menneskerettighetskoler”, som det siden<br />
starten i Montenegro i 1998 er blitt organisert 250 av i åtte <strong>for</strong>skjellige land,<br />
skriver stifterne bak idéen en praktisk bok om sine erfaringer, <strong>for</strong> å inspirere<br />
andre til å undervise i menneskerettigheter, flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering.<br />
Bygg broer, ikke murer<br />
Av Henrik Pryser Libell<br />
Vi er i Murmansk, desember 2005. helsing<strong>for</strong>skomiteen arrangerer<br />
Menneskerettighetsskole.<br />
- tenk dere at dere reiser fra Jorden til en annen, ny og ubebodd<br />
planet. når dere lander må dere bli enige om de ti viktigste<br />
reglene <strong>for</strong> hvordan man skal leve på den nye planeten,<br />
introduserer Lillian hjorth fra Den norske helsing<strong>for</strong>skomiteen.<br />
hun deler ut oppgaven til en <strong>for</strong>samling tenåringer fra barnevernslinja<br />
i tromsø og fra språklinja i Murmansk på et konferansehotell<br />
i Murmansk, russland. snøstormen hyler mot de<br />
tynne hotellvinduene og det er kaldt selv her inne i de teppebelagte<br />
seminarrommene. Det vrimler av plakatark over stolkantene,<br />
norgeskart på veggene, små russiske flagg og gule<br />
huskelapper overalt. her har de fire norsk-russiske elevgruppene<br />
latt sprittusjen sprute og papiret flyte mens de lager<br />
“grunnlover” <strong>for</strong> hver sin tenkte ny-planet. helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
arrangerer den sjuende “Menneskerettighetsskolen” med<br />
elever fra nordvest-russland og nord-norge, og Lillian har<br />
begynt med det som kalles “Planetøvelsen”.<br />
Dreamworld<br />
kristina Valkovas gruppe designer “Dreamworld”, den myke<br />
planeten, der alle i samfunnet skal ta vare på hverandre, der<br />
alle barn har rett til skolegang, der alle har rett til sin egen<br />
nY BOk:<br />
Bygg broer, ikke murer<br />
”Bygg broer, ikke murer” (humanist <strong>for</strong>lag) inneholder rundt 100 konkrete øvelser i menneskerettigheter,<br />
flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering, i tillegg til korte, men grundige<br />
innføringer i emnene. en viktig bok og verktøykasse!<br />
i tillegg til egen erfaring og ekspertise har <strong>for</strong>fatterne enver Djuliman og Lillian hjorth<br />
samlet materiale fra Fn, europarådet, amnesty international og andre organisasjoner og<br />
aktører. Øvelsene i boken kan brukes i mange sammenhenger. De vil være en ressurs<br />
<strong>for</strong> lærere i grunn- og videregående skole, <strong>for</strong> voksenopplæringen og frivillige<br />
organisasjoner, <strong>for</strong> ungdomsledere og <strong>for</strong> alle som driver kursvirksomhet av ymse<br />
slag. Den deltakende pedagogikken går som en rød tråd gjennom hele boken. Øvelsene<br />
er tankevekkende, spennende, morsomme, ut<strong>for</strong>drende, og spekket med kunnskap. Denne<br />
type undervisning oppleves som annerledes enn annen opplæring. som syttenårige Jasmina<br />
uttrykte det: – Dette var en annerledes skole!<br />
religion, in<strong>for</strong>masjon og til å si det de ønsker, og der naturen<br />
skal være beskyttet og medisinen gratis. gosha, sasha, kristina<br />
og Maria har designet reglene <strong>for</strong> “happyness”, som sikrer<br />
retten til utvikling av skjønnhet og kunst og en paragraf om<br />
ikke å glemme å smile. For “sputnik” er stikkordet likhet, <strong>for</strong><br />
“sputnik” skal være klassefri og pengefri og dødsstraff er <strong>for</strong>budt.<br />
Lillian berømmer de nye verdenene <strong>for</strong> originalitet, og så<br />
drar hun frem “fasiten”. Den er fra planeten Jorden, år 1948,<br />
og heter Verdenserklæringen om menneskerettigheter.<br />
- Det tok dere tretti minutter å bli enige om regler <strong>for</strong> de nye<br />
planetene, men <strong>for</strong> menneskene på Jorda tok det nesten 2000<br />
år e. kr. å enes om reglene i denne erklæringen, sier Lillian, som<br />
så sammenlikner reglene <strong>for</strong> Dreamworld, happyness og<br />
sputnik med verdenserklæringen. Med det starter mer enn en<br />
hel uke med <strong>for</strong>elesninger og aktiviteter som skal øve både<br />
russere og nordmenn til å tenke, praktisere og <strong>for</strong>svare sine og<br />
andres rettigheter.<br />
suksess<br />
Underviserne Lillian hjorth og enver Djuliman har vært i<br />
Murmansk før i samme ærend. Og andre steder i russland. Og<br />
på Balkan, i hviterussland, Ukraina, Usa, og rundt omkring i<br />
norge. siden 1998 har helsing<strong>for</strong>skomiteen arrangert mer enn<br />
250 slike ni-dagers menneskerettighetsskoler, alene eller
sammen med andre organisasjoner. Mer enn 6000 mennesker<br />
har fått opplæring, de fleste av dem ungdommer som i<br />
Murmansk. Men det er også arrangert mer avanserte kurs <strong>for</strong><br />
lærere, kommuneansatte, journalister og aktivister. konseptet<br />
har spredt seg som ringer i vann. til høsten skal erfaringene og<br />
metodikken også komme norske lærere og andre undervisere<br />
til del, gjennom et nytt studium i deltakende metodikk i menneskerettigheter,<br />
flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
på høgskolen i Buskerud. På pensum er boken ”Bygg broer,<br />
ikke murer” som kommer i slutten av juni, og som Lillian og<br />
enver har arbeidet med i over to og et halvt år.<br />
Praktisk lærebok<br />
– Det er en bok <strong>for</strong> lærere, folk som arbeider med flyktninger<br />
og innvandrere, ansatte i frivillige organisasjoner og andre som<br />
driver med holdningsskapende arbeid, <strong>for</strong>teller enver om boka<br />
som utgis på humanist <strong>for</strong>lag. - Og den er praktisk rettet, med<br />
sine rundt 100 øvelser.<br />
- Fortell om noen øvelser ber jeg. - Planetøvelsen er med,<br />
<strong>for</strong>teller Lillian, og husker vel at jeg var tilstede i Murmansk.<br />
– en annen fin øvelse er Dialogøvelsen. Der skal deltakerne<br />
plassere seg i rommet i <strong>for</strong>hold til tre store ark som ligger<br />
<strong>for</strong>skjellige steder på gulvet der det står ja, nei og vet ikke. De<br />
skal så plassere seg i samsvar med det standpunktet de har i en<br />
gitt sak; <strong>for</strong> eksempel “Bør dødsstraff være tillatt?” eller “Bør<br />
homofile adoptere barn?” Deretter må de argumentere <strong>for</strong><br />
hvor<strong>for</strong> de står der de står, og mens argumentene hagler, kan<br />
deltakerne <strong>for</strong>andre standpunkt <strong>for</strong> eksempel fra ja til vet ikke<br />
eller nei, fra vet ikke til nei eller ja og så videre. Øvelsen er<br />
spennende og deltakerne blir alltid veldig engasjerte. i tillegg til<br />
å diskutere en rekke interessante problemstillinger, er <strong>for</strong>målet<br />
å vise at vi mennesker gjennom samtale og dialog påvirke<br />
hverandre når vi <strong>for</strong>mer våre meninger og holdninger.<br />
– Det kan bli ganske sterkt noen ganger, <strong>for</strong>teller enver. – som<br />
en gang da amerikanske ungdommer diskuterte dødsstraff, og<br />
en av ungdommene sa “jeg er <strong>for</strong> dødsstraff <strong>for</strong>di jeg ble misbrukt<br />
som barn”. Det er ikke alle situasjoner man kan være<br />
<strong>for</strong>beredt på, smiler han <strong>for</strong>siktig.<br />
– Den lokale konteksten er bestemmende <strong>for</strong> tematikken vi<br />
velger å gå dypere inn i på i de ulike menneskerettighetsskolene<br />
<strong>for</strong>tsetter han. – På Balkan snakker vi mye om fiendebilder,<br />
stereotypier og <strong>for</strong>dommer, selvsagt krig og det faktum<br />
at eldre generasjoner overfører sine uløste konflikter på sine<br />
barn. i nordvest-russland er demokrati, ytringsfrihet og fattigdom<br />
særlig aktuelle emner. i norge er også demokrati på timeplanen,<br />
sammen med rasisme og diskriminering, stereotypier<br />
og <strong>for</strong>dommer, og internasjonal solidaritet.<br />
Bygger Drammensbroa<br />
i norge har komiteen organisert menneskerettighetskoler <strong>for</strong><br />
unge og voksne deltakere fra asylmottak, kommunehus og<br />
alminnelige norske skoler. et viktig prosjekt har vært samarbeidet<br />
med Drammen kommune. Da initiativet startet opp i<br />
1998, var det mye bråk med innvandrergjenger i byen.<br />
kommunen ønsket å tenke utradisjonelt og innledet samarbeid<br />
med helsing<strong>for</strong>skomiteen og Fn-sambandet. en viktig person i<br />
arbeidsgruppen var enver, selv drammenser, men også flyktning<br />
fra Bosnia-hercegovina. Den gamle broen i hans hjemby<br />
Mostar skulle bli viktig <strong>for</strong> samarbeidsprosjektet. i 1993 ble<br />
broen i Mostar, som siden 1566 hadde bundet de ulike befolkningsgruppene<br />
i byen sammen, bombet i stykker. For Drammen<br />
ble Mostarbroen et symbol. – “Bygg broer, ikke murer” sa vi og<br />
fikk 8000 mennesker til marsjere over bybrua mellom<br />
Bragernes og strømsø i fredstog <strong>for</strong>teller enver. han bodde<br />
bare tre hundre meter fra broen i sin hjemby da den ble bombet.<br />
Marsjen i Drammen var starten på en lang serie prosjekter<br />
som kommunen senere har arrangert i samarbeid med<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen.<br />
– Look to Drammen, skrev Vg på lederplass 17. mai det året,<br />
<strong>for</strong>teller Lillian. som er opptatt av hvor kort det egentlig er<br />
mellom Mostar i Bosnia og strømsø og Bragernes i Drammen.<br />
11
12<br />
eksotifiseringen av Balkan<br />
– nå har vi reist i ti år og undervist i menneskerettigheter i<br />
mange svært <strong>for</strong>skjellige land. Både rike og fattige land, land som<br />
nettopp har erfart krig og fredelige land som norge. Det som<br />
slår meg mest, er hvor like mennesker, og særlig de unge er,<br />
enten de kommer fra nesna eller grozny, sier Lillian, som er<br />
motstander av å “eksotifisere” Balkan, og “balkanisere” krigen<br />
der. – i norge vil vi helst tenke at det var “der”, “da”. at det ikke<br />
kunne skjedd her, ikke nå, sier hun. – Det er ti-femten år siden<br />
krigene på Balkan, og det er seksti år siden auschwitz. ingen av<br />
delene er egentlig svært lenge siden. kanskje vi ikke er klare<br />
over hvor lite det skal til <strong>for</strong> å tippe et samfunn, sier hun, skremt<br />
over hvor <strong>for</strong>t “muslim” gikk i Vesten fra å være en eksotisk innvandrerreligion<br />
til å bli et slags fiendebilde. – Man må jobbe med<br />
dette i alle samfunn, hele tiden.<br />
Fn mislykkes<br />
Fns tiår <strong>for</strong> Menneskerettighetsundervisning 1994-2004<br />
fungerte rett og slett så dårlig at man <strong>for</strong>eslo enda et tiår. i<br />
stedet kom en handlingsplan. På tross av fagre ord, blir ikke<br />
menneskerettighetsundervisning prioritert i de fleste land,<br />
fastslår Fns høykommissariat <strong>for</strong> Menneskerettigheter. Både<br />
enver og Lillian mener det står <strong>for</strong> dårlig til også i norge.<br />
– aktivisten og læreren Marit hærnes, med tredve års fartstid<br />
i norsk skole samt internasjonal erfaring, sier det har gått<br />
fra galt til verre etter kunnskapsløftet, <strong>for</strong>teller Lillian.<br />
- Menneskerettigheter er et fyndord, men ikke noe norske<br />
lærere vet nok om, eller som integreres bra nok i undervisningen,<br />
verken på innholdssiden eller når det gjelder metodikk.<br />
enver og Lillian er blant norges mest erfarne menneskerettighetsundervisere,<br />
og det er ikke tilfeldig at nettopp de to kommer<br />
ut med den boken som er den første i sitt slag i norge.<br />
For Lillian er det samtidig markering av at hun slutter<br />
i helsing<strong>for</strong>skomitéen etter nesten ti år. – Det har vært en<br />
fantastisk tid. De viktige oppgavene og samarbeidet med flotte<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteens menneskerettighetsunde<br />
aktivitet per år<br />
Vest-Balkan<br />
(Bosnia-Hercegovina, Kroatia,<br />
Montenegro, Makedonia,<br />
Serbia)<br />
samarbeidspartnere:<br />
De lokale Helsing<strong>for</strong>skomiteene,<br />
Nansen dialog<br />
sentre<br />
Årlige aktiviteter<br />
• 33 menneskerettighetsskoler <strong>for</strong> ungdom<br />
• 2 regionale menneskerettighetsskoler<br />
trinn to<br />
• 1 reisende skole <strong>for</strong> <strong>for</strong>soning<br />
• 1 virtuell skole på internett<br />
• 9 ungdomsgrupper<br />
• 20 små ungdomsprosjekter<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> lærere<br />
• 4 regionale skoleledersamlinger<br />
Øvrig aktivitet<br />
• Egen webside:<br />
www.humanrightschool.org<br />
• Filmen: Må vi arve hatet?<br />
• Samarbeid om utvikling av høyskoletilbud<br />
i pedagogiske metoder<br />
• Utgivelse: Manual <strong>for</strong> organisering av<br />
menneskerettighetsskoler<br />
• Bokutgivelse: ”Innføring i menneskerettigheter”<br />
på bosnisk/serbisk/kroatisk,<br />
roma og som lydbok<br />
• Bokutgivelse: ”Bygg broer ikke murer, 97<br />
øvelser i menneskerettigheter, flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
• Bokutgivelse: ”Barnet, læreren og skolen”<br />
Hviterussland<br />
samarbeidspartnere:<br />
Viasna, Ratusha, Den hviterussiske<br />
Helsing<strong>for</strong>skomité, BAJ (Den hviterussiske<br />
journalist<strong>for</strong>ening), Norsk journalistlag NJ<br />
Årlige aktiviteter<br />
• 4 menneskerettighetsskoler <strong>for</strong> ungdom<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> journalister<br />
• 1 kurs <strong>for</strong> aktivister<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> lærere<br />
• 1 ungdomsgruppe<br />
• 1 virtuell skole på internett<br />
Øvrig aktivitet<br />
• Utgivelse: Manual <strong>for</strong> organisering av<br />
menneskerettighetsskoler<br />
den Russiske<br />
fødeRasjon<br />
Tsjetsjenia/Ingusjetia<br />
samarbeidspartnere:<br />
Memorial (Ingusjetia, Tsjetsjenia, Moskva)<br />
Årlige aktiviteter<br />
• 2 menneskerettighetsskoler <strong>for</strong> ungdom<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> lærere<br />
øvrig aktivitet<br />
• Utgivelse: Manual <strong>for</strong> organisering av<br />
menneskerettighetsskoler<br />
Barentsområdet<br />
Nord-Norge/Russland<br />
(Murmansk fylke)<br />
samarbeidspartnere:<br />
Sør-Varanger kommune, Tromsø, kommune,<br />
Severomorsk byadministrasjon Murmansk<br />
kommune, Murmansk fylke, Barentspress<br />
årlige aktiviteter<br />
• 2 menneskerettighetsskoler <strong>for</strong> ungdom<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> lærere<br />
• 2 kurs <strong>for</strong> journalister<br />
• Utveksling av journalister Norge/<br />
Russland<br />
Øvrig aktivitet<br />
• Bokutgivelse: ”Innføring i menneskerettigheter”<br />
på russisk<br />
• Utgivelse: Manual <strong>for</strong> organisering av<br />
menneskerettighetsskoler<br />
Ukraina<br />
(sannsynligvis fra høsten 2006)<br />
Samarbeidspartnere:<br />
The Ukrainian Helsinki Foundation <strong>for</strong><br />
Human Rights (Kharkow Human Rights<br />
Group)<br />
Årlige aktiviteter<br />
• 2 menneskerettighetsskoler <strong>for</strong> ungdom<br />
• 1 kurs <strong>for</strong> aktivister<br />
• 1 kurs <strong>for</strong> lærere
kolleger har merket meg slik at jeg <strong>for</strong> evig og alltid vil være en<br />
menneskerettighetsaktivist, smiler hun og <strong>for</strong>teller om<br />
høgskolestudiet i Buskerud som starter til høsten, der hun,<br />
sammen med enver, skal undervise i menneskerettigheter, flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering, - i samarbeide med<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen.<br />
som olje og gass<br />
enver kaller kunnskap om menneskerettigheter en slags samfunnsmessig<br />
naturressurs. - akkurat som olje og gass er naturressurser<br />
som norge kan bygge økonomien og landet med, er<br />
kunnskap om menneskerettigheter en ressurs man kan bygge<br />
samfunn med, sammenlikner han.<br />
som fundament i broene som bygger fred, som bygger demokrati.<br />
rvisningsprogrammer<br />
Norge<br />
Samarbeidspartnere:<br />
Drammen kommune, FN-sambandet<br />
(Bygg broer, ikke murer-prosjektet),<br />
Høyskolen i Buskerud (Hibu)<br />
Årlige aktiviteter<br />
• 1 internasjonal menneskerettighetsskole<br />
• Foredrag<br />
• Kursvirksomhet<br />
Øvrig aktivitet<br />
• Bokutgivelse: ”Bygg broer, ikke murer<br />
– 97 øvelser i menneskerettigheter,<br />
flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
• Studietilbud (Hibu): Menneskerettigheter,<br />
flerkulturell <strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
(60 studiepoeng)<br />
• Studietilbud (Hibu): Deltakende metoder<br />
i undervisningen:<br />
Menneskerettigheter, flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
(15 studiepoeng)<br />
nytt studium på høgskolen i Buskerud: sØk nÅ!<br />
Deltakende metoder <strong>for</strong><br />
undervisning i menneskerettigheter,<br />
flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering<br />
(15 studiepoeng)<br />
studiet vil være verdifullt <strong>for</strong> lærere, pedagoger og annet undervisningspersonale,<br />
mennesker som arbeider i <strong>for</strong>hold til flyktninger og<br />
innvandrere, ansatte i frivillige organisasjoner, ungdomsledere og<br />
alle andre som arbeider med holdningsskapende og <strong>for</strong>ebyggende<br />
arbeid<br />
studiet skal gi deg den platt<strong>for</strong>men du trenger <strong>for</strong> å gi god og spennende<br />
undervisning i menneskerettigheter, flerkulturell <strong>for</strong>ståelse<br />
og konflikthåndtering. Den metodiske kompetansen vil være en<br />
verdifull ressurs i mange skolefag samt <strong>for</strong> holdningsskapende arbeid<br />
som skjer uten<strong>for</strong> skolen. Deltakerne skal lære om emner og<br />
metodikk gjennom selv å delta aktivt i undervisningen. i tillegg til<br />
<strong>for</strong>edrag om emnene, baserer studieopplegget seg på øvelser og<br />
aktiviteter (inkl. drama). siktemålet er å gi praktisk undervisningskompetanse.<br />
studiet er et resultat av et samarbeid mellom Den norske<br />
helsing<strong>for</strong>skomité og høgskolen i Buskerud. Partnerne har siden<br />
2000 også samarbeidet om studiet ”Menneskerettigheter, flerkulturell<br />
<strong>for</strong>ståelse og konflikthåndtering” (60 studiepoeng)<br />
Søknadsfrist: Fortløpende<br />
kontakt høgskolen i Buskerud:<br />
tlf: 32869500<br />
e–post: postmottak@hibu.no<br />
www.hibu.no<br />
Deltidsstudium i Drammen høsten 2007 (15 studiepoeng)<br />
Menneskerettigheter, fl erkulturell <strong>for</strong>ståelse<br />
og konfl ikthåndtering:<br />
Deltakende metoder i undervisningen<br />
13
14<br />
trender som ut<strong>for</strong>drer menneske<br />
Av Aaron Rhodes, leder i Den internasjonale Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen.<br />
Oversatt og bearbeidet av Ragna Kristiansen og Lillian Hjorth<br />
Til den internasjonale rundebordskonferansen ”Ut<strong>for</strong>dringer og muligheter <strong>for</strong> bedret beskyttelse av<br />
menneskerettigheter i Europa” i Strasbourg 17. april 2007, ut<strong>for</strong>met lederen i Den internasjonale Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen,<br />
Aaron Rhodes, et diskusjonsdokument der han identifiserer åtte trender som ut<strong>for</strong>drer<br />
menneskerettighetsbeskyttelsen i Europa.<br />
1<br />
Krigen mot terror har ført til redusert<br />
troverdighet<br />
De strategiene som Usa og vestlige land har benyttet<br />
seg av i ’krigen mot terror’ har bidratt til å undergrave<br />
respekten disse landene tradisjonelt har fått fra andre land. Fra<br />
å bli ansett som bastioner i menneskerettighetsarbeidet, har de<br />
nå mistet moralsk autoritet i <strong>for</strong>hold til å påpeke menneskerettighetsproblemer<br />
i andre land. spesielt Usas anti-terror<br />
politikk, med illegale bortføringer, <strong>for</strong>svinninger og bruk av<br />
tortur, har blitt et problematisk eksempel <strong>for</strong> andre, mindre<br />
demokratiske stater. i sum har dette bidratt til en økt kynisme<br />
i <strong>for</strong>hold til menneskerettigheter på verdensbasis.<br />
Anbefaling: USA og andre vestlige stater kan bare gjenvinne<br />
sin moralske troverdighet dersom de slutter med<br />
menneskerettsstridig praksis og sørger <strong>for</strong> at virkemidlene<br />
som de bruker i ’krigen mot terror’ fullt ut samsvarer med<br />
internasjonale menneskerettighetsstandarder.<br />
2<br />
NGO’ers og menneskerettighetsaktivisters<br />
troverdighet er ut<strong>for</strong>dret<br />
Det blir i økende grad stilt spørsmålstegn ved troverdigheten<br />
til sivile samfunnsgrupper på grunn av deres finansielle<br />
grunnlag. Med henvisning til nasjonale sikkerhetsbekymringer<br />
blir ngOer stadig oftere kontrollert. Blant annet<br />
adopterte Financial task Force (FatF) 1 detaljerte retningslinjer<br />
<strong>for</strong> å <strong>for</strong>hindre at ngO’er blir utnyttet <strong>for</strong> å finansiere terrorisme,<br />
basert på antakelsen om at disse er spesielt utsatt <strong>for</strong> å<br />
bli misbrukt av terroristgrupper. russland og andre tidligere<br />
sovjetstater rettferdiggjør en strengere kontrollpraksis over<strong>for</strong><br />
ngO’er, ved å anklage dem som mottar utenlandsk støtte <strong>for</strong><br />
å være et skalkeskjul <strong>for</strong> utenlandsk etterretning eller bli brukt<br />
som redskap <strong>for</strong> utlandske krefter som ønsker å destabilisere<br />
situasjonen i landene.<br />
Anbefaling: Samtidig som NGO’er bør sørge <strong>for</strong> å føre<br />
transparente regnskap og revisjoner, må de ikke hindres<br />
utilbørlig, men få mulighet til å utføre sine aktiviteter uten<br />
innblanding fra myndighetene. Deres arbeid må anerkjennes<br />
og legitimeres.<br />
1) the Financial action task Force (FatF) er et mellomstatlig organ som har som<br />
<strong>for</strong>mål er å utvikle og fremme en nasjonal og internasjonal politikk som kan hindre<br />
hvitvasking og finansiering av terrorisme. norge er medlem.<br />
3<br />
Bytte av verdier mot energi<br />
Vestlige staters interesse <strong>for</strong> energi- og naturressurser<br />
har påvirket <strong>for</strong>holdet til andre land når det gjelder<br />
menneskerettighetsbeskyttelse. Det vises mindre vilje fra<br />
Vesten til å holde andre land ansvarlige i <strong>for</strong>hold til sine internasjonale<br />
<strong>for</strong>pliktelser. For eksempel har eU redusert sanksjonene<br />
som ble ilagt Usbekistan etter andijan-massakren, til tross<br />
<strong>for</strong> at menneskerettighetssituasjonen <strong>for</strong>verres. Usbekiske<br />
myndigheter har ikke bidratt på en hensiktsmessig måte <strong>for</strong> å<br />
oppfylle de betingelsene som ble etablert av eU som <strong>for</strong>utsetninger<br />
<strong>for</strong> en normalisering av <strong>for</strong>holdet. På tross av dette<br />
beveger eU seg mot en gjenopptakelse av kontakten med den<br />
usbekiske regjering.<br />
Anbefaling: <strong>En</strong> troverdig menneskerettighetspolitikk<br />
krever at energisikkerhet og andre hensyn ikke prioriteres<br />
høyere enn, eller går på bekostning av menneskerettighetene,<br />
og at betingelser som oppmuntrer til konstruktive<br />
endringer <strong>for</strong>følges på en konsistent måte.<br />
4<br />
Det universelle menneskerettighetsregimet<br />
i fare<br />
i tillegg til at europeiske styresmakter har vist økt motvilje<br />
til å diskutere menneskerettigheter med russland, på<br />
grunn av olje- og gassressursene, viser Putin-administrasjonen<br />
stadig større selvtillit i utenrikspolitikken. representanter fra<br />
den russiske regjering avviser ofte kritikk mot landets menneskerettighetssituasjon<br />
<strong>for</strong> å være ’politisk motivert’ og <strong>for</strong> å<br />
være en utilbørlig ’innblanding’ i interne affærer. Denne utviklingen<br />
representerer en ut<strong>for</strong>dring i <strong>for</strong>hold til menneskerettighetsbeskyttelsen<br />
i europa og i verden. Den truer med å<br />
fremmedgjøre russisk styresett fra de universelle menneskerettighetene,<br />
og setter dialoginitiativer og samarbeid med<br />
russland om menneskerettighetsspørsmål på spill. Dette er<br />
spesielt ut<strong>for</strong>drende i en tid hvor den amerikanske regjeringen<br />
setter spørsmålstegn ved Usas <strong>for</strong>pliktelser i <strong>for</strong>hold til menneskerettighetenes<br />
universalitet i ’krigen mot terror’.<br />
Anbefaling: Alle regjeringer må anerkjenne menneskerettighetenes<br />
universalitet som er beskyttet av internasjonale<br />
traktater og deklarasjoner som de har signert og ratifisert.<br />
I tillegg til egne <strong>for</strong>pliktelser og ansvar, må de også<br />
påpeke andre staters menneskerettighetssituasjoner samt<br />
samarbeide med internasjonale beskyttelsesmekanismer.
ettighetsbeskyttelsen i europa<br />
5<br />
Menneskerettighetsrådet svikter ofre <strong>for</strong><br />
overgrep<br />
Det var store <strong>for</strong>ventninger til etableringen av Fns<br />
menneskerettighetsråd i 2006. rådet skulle etterfølge Fns<br />
menneskerettighetskommisjon som lenge hadde vært utsatt<br />
<strong>for</strong> kritikk. imidlertid har rådet vært en skuffelse i sitt første<br />
år. Det har mislykkes i å ta opp mange av verdens vanskeligste<br />
menneskerettighetsproblemer, og vist en utilgivelig tilbakeholdenhet<br />
med å tiltale noen av de verste regimene. en tydelig<br />
mangel på upartiskhet karakteriserer rådets handlinger og de<br />
gamle problemene med selektivitet og polarisering eksisterer<br />
fremdeles hos et menneskerettighetsråd i vanry, og har <strong>for</strong>sinket<br />
dets arbeid.<br />
Anbefaling: Menneskerettighetsrådet kan bare realisere<br />
sitt potensial til å bli en sterkere og mer effektiv institusjon<br />
enn sin <strong>for</strong>gjenger, ved å påtale alle situasjoner av store og<br />
grove menneskerettighetsovergrep, uansett hvor de skjer i<br />
verden. Man bør utnytte den nåværende etableringsfasen<br />
til å styrke systemet med spesialprosedyrene og intensivere<br />
samarbeidet med det sivile samfunn.<br />
6<br />
Backlash mot ”nye” minoriteter<br />
i mange europeiske land har man den siste tiden sett en<br />
økende populisme ved at politikere frir til velgerne<br />
gjennom <strong>for</strong>enklede og lite gjennomtenkte løsninger på spørsmål<br />
knyttet til immigrasjon og integrering. høyreorienterte<br />
partier har fått rom til å påvirke tonen i den politiske debatten,<br />
og selv moderate politiske partier har tatt i bruk retorikk som<br />
gir et <strong>for</strong>tegnet bilde av innvandrere og såkalte ”nye” minoriteter<br />
som syndebukker og årsak til sosiale problemer. På denne<br />
måten har de bidratt til å gjeninnføre <strong>for</strong>dommer, intoleranse<br />
og diskriminering mot minoriteter (særlig muslimer).<br />
Anbefaling: Regjeringsmedlemmer og politiske ledere<br />
bør opp<strong>for</strong>dres til å ta del i en åpen og demokratisk politisk<br />
debatt, men må være <strong>for</strong>siktige med å fremme uttalelser<br />
som unødvendig stigmatiserer immigranter eller<br />
minoriteter og/ eller som bidrar til å skape mis<strong>for</strong>ståelser<br />
og mistillit i <strong>for</strong>hold til disse gruppene. De bør støtte og initiere<br />
kampanjer som fremmer toleranse og <strong>for</strong>ståelse<br />
blant borgerne og som kan øke minoritetenes deltakelse i<br />
samfunnet.<br />
7<br />
Forvirring om menneskerettigheter<br />
en annen trend i de europeiske samfunn er manglende<br />
klarhet i hva menneskerettigheter er. Dette viser seg<br />
i den offentlige debatten, og omfatter både konservative<br />
argumenter som setter til side økonomiske, sosiale og kulturelle<br />
rettigheter som ikke ”egentlige” rettigheter, samt en<br />
retorikk som utvider menneskerettighetsbegrepet til å omfatte<br />
krav som går uten<strong>for</strong> de grunnleggende rettighetene.<br />
eksempler på det sistnevnte kan være ”retten til et røykfritt<br />
miljø” eller ”retten til et kosthold uten transfett”. et slikt språk<br />
bidrar til <strong>for</strong>virring om menneskerettighetskonseptet, noe som<br />
kan ha en negativ innvirkning på integriteten til det internasjonale<br />
menneskerettighetsregime.<br />
Anbefaling: Det er behov <strong>for</strong> felles initiativer fra regjeringer<br />
og det sivile samfunn til å in<strong>for</strong>mere og utdanne allmennheten<br />
om de internasjonale menneskerettighetene.<br />
8<br />
Mangel på konsistens i menneskerettighetsbeskyttelsen<br />
Beskyttelsen av menneskerettigheter i europa er påvirket<br />
av dobbeltstandarder. i eU brukes uttrykket ’fundamentale<br />
rettigheter’ når det refereres til unionsborgernes rettigheter,<br />
mens begrepet ’menneskerettigheter’ er reservert <strong>for</strong><br />
diskusjoner om utviklingen uten<strong>for</strong> unionen. Denne kunstige<br />
<strong>for</strong>skjellen insinuerer at det finnes <strong>for</strong>skjellige typer rettigheter,<br />
og reiser spørsmålet om konsistens. Det dreier seg også<br />
om hvordan eUs egen menneskerettighetspraksis føres. Mens<br />
kriterier som <strong>for</strong> eksempel gjelder minoritetspolitikk aktivt<br />
blir implementert vis a vis søkerland (nå tyrkia og land på<br />
Balkan), og at disse landene blir oppmuntret til å gjennomføre<br />
re<strong>for</strong>mer <strong>for</strong> å kvalifisere til medlemsskap, blir ikke de samme<br />
kriteriene systematisk anvendt <strong>for</strong> de som allerede er medlemmer.<br />
til tross <strong>for</strong> tiår med utdannelse i menneskerettigheter, er det<br />
grunnleggende fundamentet – at menneskerettigheter er<br />
iboende; like og universelle – ofte mis<strong>for</strong>stått.<br />
Anbefaling: For å unngå hykleri og falskhet, må menneskerettighetsbeskyttelsen<br />
implementeres rettferdig og<br />
konsistent.<br />
15
Menneskerettigheter i Fn:<br />
– Fra kommisjon til råd –<br />
fra asken til ilden?<br />
Av Ole B. Lilleaas<br />
FNs Menneskerettighetskommisjon opphørte å eksistere våren 2006 og FNs Menneskerettighetsråd tok<br />
dets plass. Rådet skulle fatte en rekke beslutninger om eget mandat og egne arbeidsmåter innen etter år, i<br />
praksis innen 19. juni 2007. Det har dette året pågått en intens dragkamp mellom krefter som ønsker et<br />
sterkt råd og dem som ønsker en svekkelse. Utfallet vil legge avgjørende premisser <strong>for</strong> hvordan FNs mest<br />
sentrale menneskerettighetsorgan vil ivareta arven etter sin <strong>for</strong>gjenger. Trusselen om at Rådet kan bli mer<br />
tannløst og ueffektivt enn sin <strong>for</strong>gjenger er høyst reell.<br />
Oppgjøret står mellom dem som på den ene siden<br />
mente at kommisjonen var <strong>for</strong> svak og <strong>for</strong> sjelden<br />
påtalte menneskerettighetsbrudd, og dem som på<br />
den andre side mente at kommisjonen og dens<br />
mekanismer <strong>for</strong> ofte <strong>for</strong>dømte enkeltland og viste<br />
<strong>for</strong> lite respekt <strong>for</strong> statenes, spesielt u–landenes,<br />
suverenitet. i overgangen fra kommisjon til råd<br />
har det skjedd en betydelig <strong>for</strong>skyvning av stemmemakt<br />
i favør av asia og afrikagruppene på relativ<br />
bekostning av amerikanske og europeiske<br />
land. Om land som ønsker et svakt råd,<br />
greier å samle afrika- og asiagruppene<br />
om sine posisjoner de neste ukene, vil<br />
dette få svært negative konsekvenser.<br />
Prosessen med å legge grunnlaget <strong>for</strong><br />
rådets fremtidige arbeids<strong>for</strong>mer har i<br />
dens første leveår kommet i veien <strong>for</strong><br />
mye av det arbeidet som ellers ville ha<br />
funnet sted i kommisjonen. For eksempel<br />
har behandling av rapportene fra de<br />
såkalte spesialprosedyrene blitt kraftig<br />
<strong>for</strong>sinket. spesialrapportøren <strong>for</strong> hviterussland sin<br />
rapport kommer sammen med en del liknende<br />
rapporter til behandling først i juni 2007, mer enn<br />
ett år etter at de ble lagt fram.<br />
spesialprosedyrene er uavhengige eksperter, eller<br />
FNs general<strong>for</strong>samling arbeidsgrupper av eksperter som utarbeider rap-<br />
vedtar opprettelsen av porter om menneskerettighetsbrudd, <strong>for</strong>etar unMenneskerettighetsdersøkelsesreiser<br />
og/eller uttaler seg offentlig om<br />
rådet. Foto FN/Devra<br />
kritikkverdige menneskerettighets<strong>for</strong>hold.<br />
Berkowitz<br />
ekspertene tar <strong>for</strong> seg tematiske spørsmål som<br />
retten til mat, bolig, ikke å bli utsatt <strong>for</strong> tortur, vilkårlig fengsling<br />
eller <strong>for</strong>svinninger, eller geografiske områder som hviterussland,<br />
kambodsja, Burundi, Cuba, nord–korea, Dr kongo, haiti,<br />
Okkuperte Palestinske områder, somalia og sudan <strong>for</strong> å nevne<br />
de landmandater som rådet har overtatt fra kommisjonen.<br />
16<br />
FNs høykommissær <strong>for</strong><br />
menneskerettigheter<br />
Louise Arbour. Foto FN/<br />
Jean-Marc Ferré<br />
Om de vinner igjennom<br />
skyldes det ikke<br />
gode argumenter, men<br />
en politisk vilje til å<br />
svekke det globale<br />
menneskerettighetssystemets<br />
allerede<br />
sløve våpen.<br />
ekspertene var et helt sentralt element i kommisjonens arbeid.<br />
hvorvidt rådet fullt ut vil videreføre dem er <strong>for</strong>tsatt åpent.<br />
Flere land har <strong>for</strong>eslått å kutte ut alle landmandater og ønsker<br />
regler med kvalifisert flertall <strong>for</strong> å etablere nye landmandater.<br />
Dette kan føre til at de nåværende ekspertene som rapporterer<br />
om og kommer med <strong>for</strong>slag til bedring av problematiske<br />
menneskerettighetssituasjoner, i praksis vil falle bort. Vedtaket<br />
fra november i fjor om at det bør utarbeides en ”Code of<br />
conduct” <strong>for</strong> ekspertene er også illevarslende <strong>for</strong>di <strong>for</strong>slagene<br />
søker å båndlegge ekspertenes omgang med presse, lokale<br />
menneskerettighetsorganisasjoner og ulike deler av stats<strong>for</strong>valtningen<br />
og understreker også behovet <strong>for</strong> å samarbeide<br />
og respektere staten man besøker, undersøker eller uttaler seg<br />
om. Om slike krav skal <strong>for</strong>tolkes av autoritære stater kan svekkelsen<br />
bli betydelig, spesielt sett i sammenheng med <strong>for</strong>slagene<br />
til økt statlig kontroll over utnevnelsen av eksperter.<br />
Debatten om spesialprosedyrene (ekspertene) speiler et gjennomgående<br />
mønster med motstand mot og støtte til et<br />
sterkere menneskerettighetsvern. stridsspørsmål omfatter i<br />
hvilken grad statsmedlemmene i rådet skal delta i og kontrollere<br />
aktiviteten. høykommissæren <strong>for</strong> menneskerettigheter,<br />
uavhengige eksperter og frivillige organisasjoner vil ut<strong>for</strong>dre en<br />
slik makt, og kampen står der<strong>for</strong> ofte om disses roller. i <strong>for</strong>bindelse<br />
med rådets nye universelle periodiske undersøkelse<br />
av menneskerettighetssituasjonen i alle land, diskuteres <strong>for</strong><br />
eksempel om det skal kunne legges fram in<strong>for</strong>masjon fra andre<br />
kilder enn den undersøkte stat selv.<br />
Landene som søker å begrense internasjonalt innsyn, kontroll<br />
og kritikk i rådet til noe som er enda svakere enn hva man<br />
fant i kommisjonen, er mange og de synes å være godt koordinerte.<br />
Om de vinner igjennom skyldes det ikke gode argumenter,<br />
men en politisk vilje til å svekke det globale menneskerettighetssystemets<br />
allerede sløve våpen.<br />
Følg med i dagspressen om FNs Menneskerettighetsråds<br />
skjebne
hviterussland<br />
– skjør borgerfred i opposisjonen<br />
Av Berit Lindeman<br />
Resultatet av presidentvalget i Hviterussland i mars<br />
2006 var en katastrofe <strong>for</strong> opposisjonen. Selv om<br />
opposisjonslederen Aleksander Milinkevitsj gjorde en<br />
god valgkamp <strong>for</strong>holdene tatt i betraktning, fikk han<br />
offisielt bare 6% av stemmene mot president<br />
Aleksandr Lukasjenkos 82,6%. Imidlertid ga mars<br />
2006 nytt håp <strong>for</strong> landet.<br />
For det første samlet opposisjonspartiene og aktivister seg om<br />
en felles platt<strong>for</strong>m og leder, noe som ikke hadde vært tilfelle på<br />
flere år. For det andre viste demonstrasjonene i dagene etter<br />
valget, en økt folkelig vilje til å kjempe mot Lukasjenkos diktatoriske<br />
regime til tross <strong>for</strong> trusler om alvorlige represalier. For<br />
det tredje ble hviterussland i langt større grad enn tidligere<br />
synlig internasjonalt. Opposisjonsleder Milinkevitsj ble tatt i<br />
mot som en statsleder i eU og i Usa, samt her i norge av<br />
statsminister Jens stoltenberg. Dette synliggjorde en bred vestlig<br />
støtte til de opposisjonelles kamp i europas siste diktatur.<br />
nå som det er gått vel et år er det på tide med en oppsummering:<br />
er fjorårets <strong>for</strong>ventninger innfridd? Positivt er det at<br />
den internasjonale støtten til opposisjon opprettholdes og at<br />
de mange løfter om økonomisk støtte til menneskerettighets-<br />
og demokratifremmende tiltak er blitt fulgt opp. Folk flest<br />
snakker fremdeles om mars 2006 som et viktig veiskille.<br />
redusert økonomisk støtte fra russland<br />
en nøkkelfaktor bak den folkelige støtten til president<br />
Lukasjenkos styre, har lenge vært de <strong>for</strong>delaktige handelsavtalene<br />
med russland. Årsskiftet 2006–07 førte imidlertid<br />
med seg nye bilaterale avtaler diktert fra Moskva, som innebar<br />
dårligere vilkår <strong>for</strong> import av russisk gass og <strong>for</strong> salg av hviterussiske<br />
varer til russland. På sikt kan dette innebære at den<br />
hviterussiske økonomiske politikken vil avsløres som det den<br />
er, og ikke reddes gjennom russiske subsidier. sannsynligvis vil<br />
dette også medføre redusert folkelig støtte til den sittende<br />
presidenten, ettersom økonomisk trygghet <strong>for</strong> den enkelte er<br />
avgjørende i hviterussland som i de fleste andre land.<br />
ikke lenger én samlet opposisjonsleder<br />
Dessverre har ikke opposisjonen vært i stand til å opprettholde<br />
aktivitetsnivået eller enes om en felles strategi.<br />
Opposisjonspartienes støtte til Milinkevitsj som en leder <strong>for</strong><br />
dem alle ble etter hvert mindre tydelig, og enkelte opposisjonsledere,<br />
med anatoly Lebedko, leder <strong>for</strong> United Civil Party i<br />
spissen, tok til orde <strong>for</strong> at det måtte holdes en ny kongress<br />
som skulle vurdere lederspørsmålet. sergei kaljakin fra<br />
kommunistpartiet har dannet en venstreblokk som det ryktes<br />
har støtte fra Moskva, mens han fremdeles er del av opposisjonsbevegelsen.<br />
Lokalvalget i midten av januar 2007, som<br />
skulle være en ny anledning til å drive landsomfattende<br />
kampanjer <strong>for</strong> opposisjonen, framsto i stedet som en tapt mulighet<br />
midt i diskusjon om lederskap, boikott eller deltagelse i<br />
valgkampen. i praksis var det bare aleksander Milinkevitsj som<br />
gjorde et visst <strong>for</strong>søk på valgkamp gjennom sin støtte til lokale<br />
kandidater som sluttet seg til hans parole ”For frihet!”.<br />
i slutten av mai valgte kongressen <strong>for</strong> opposisjonspartiene en<br />
koalisjon av fire nye ledere i United Democratic Forces (UDF).<br />
Milinkevitsj avslo tilbudet om å være med i koalisjonens ledelse<br />
som nå består av partilederene Lebedko, Vyachorka, kalyakin<br />
og Lyaukovitsj. Milinkevitsj har i stedet valgt å fokusere på sin<br />
egen ” For Freedom” -bevegelse, og kritiserer koalisjonen <strong>for</strong> å<br />
være ineffektiv. til tross <strong>for</strong> at Milinkevitsj ønsker å arbeide<br />
uavhengig av UDF, er han ”ikke i opposisjon til opposisjonen”,<br />
som en av hans delegater kommenterte det som. han vil ha<br />
sine delegater med i opposisjonens politiske råd, og på den<br />
måten delta i viktige beslutninger om opposisjonens mål og<br />
strategier.<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen håper at opposisjonens delte lederskap<br />
ikke vil skade den videre utviklingen i hviterussland, men at<br />
det konstruktive arbeid <strong>for</strong> endring vil skyte ny fart. avklaringen<br />
som kongressen nå har gitt, betyr at ingen lenger kan sitte og<br />
klage over andres ineffektivitet, men at de selv må gripe de<br />
muligheter som fins. Mange aktivister, særlig de unge, har<br />
bevisst distansert seg fra lederskapsstriden og utålmodig ventet<br />
på at de igjen kan delta konstruktivt i opposisjonens aktiviteter.<br />
Det er usannsynlig at det blir en folkerevolusjon i hviterussland<br />
i nær fremtid. Uansett er det viktig å <strong>for</strong>tsette og arbeide aktivt<br />
<strong>for</strong> å spre kunnskap om Lukasjenkos regimes sanne ansikt, slik<br />
at hviterussland på sikt vil bringes inn i folden av europeiske,<br />
demokratiske stater der landet hører hjemme.<br />
Nyhetsnotis 21 mai 2007:<br />
På hengende håret slapp FNs ett år gamle Menneskerettighetsråd<br />
å inkludere diktaturet Hviterussland som ett av sine 47 medlemmer.<br />
Hviterussland var lenge den ene av to kandidater til de to setene <strong>for</strong><br />
Øst-Europa, og uten en tredje kandidat hadde rådet blitt nødt til å innlemme<br />
”menneskerettighetsverstingen”. I løpet av de siste ukene før valget<br />
ble det gjennomført en internasjonal kampanje blant menneskerettighetsorganisasjoner<br />
<strong>for</strong> å hindre at Hviterussland skulle få innpass. Bare to dager<br />
før valget ble det klart at Bosnia-Hercegovina sa seg villig til å stille sitt kandidatur.<br />
To valgomganger måtte til før det ble klart at Bosnia-Hercegovina<br />
gikk av med seieren. Blant nye medlemmer finner vi Italia, India og Sør-Afrika.<br />
Langt fra alle medlemsland har en plettfri menneskerettighetsvandel. For<br />
eksempel ble Egypt og Indonesia valgt inn.<br />
17
18<br />
en kontorpult til besvær:<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
Tekst og foto: Ivar Dale<br />
Det var en gang da agenter utkledd som turkmenske nomader og kirgisiske gjetere vandret gjennom Sentral–Asias<br />
golde ørkener og over dets snedekte fjell. Man skjøt fra hofta og kvalte steppeulv med bare nevene. Kampen om<br />
innflytelse i Sentral–Asia bar mange navn – ‘the tournament of shadows’, eller ‘the great game’, som Rudyard Kipling<br />
kalte det. Når slaget nå står mellom regionens repressive regimer og respekten <strong>for</strong> menneskerettigheter, har spillets<br />
regler endret seg. Det største mysterium i dag er hvem som først klarer å overbevise fyren fra Kyrgyz Telecom om<br />
at nå må han fader snart komme og fikse telefonlinja.<br />
I februar åpnet Den norske Helsing<strong>for</strong>skomité<br />
sitt første feltkontor: i hovedstaden<br />
Bisjkek i det sentral-asiatiske landet<br />
Kirgisistan. Ivar Dale ble ansatt som<br />
leder og reiste til Bisjkek i november<br />
i fjor <strong>for</strong> å etablere kontoret og <strong>for</strong>berede<br />
den fremtidige aktiviteten. MRmagasinet<br />
ut<strong>for</strong>dret Ivar til å skrive ned<br />
sine betraktninger omkring de første<br />
månedene i dette fjerntliggende landet.<br />
Ivar Dahle Davran Ilahunov<br />
Bisjkek blir gjerne omtalt som almatys ‘naive lillebror’, og sammenlignet med det<br />
pulserende livet i den kasakhiske nabobyen er også Bisjkek en litt rufsete smågutt.<br />
Byen er fullstendig sovjetbygget – gatekvartalene er firkantede til det kjedsommelige,<br />
men i horisonten stiger veldige fjell mot himmelen og i byen hersker en vennskapelig<br />
stemning mellom en fascinerende sammensatt befolkning. kirgisere og russere, uighurer<br />
og dunganer er alle patriotiske bisjkekianere, og etter seks måneder i den kirgisiske<br />
hovedstaden føler også jeg meg svært hjemme her.<br />
i desember i fjor begynte arbeidet med å sette opp helsing<strong>for</strong>skomiteens kontor i<br />
den kirgisiske hovedstaden. For dem som selv tilbringer sine dager på kontor, høres<br />
det kanskje ikke så vanskelig ut – et kontor står der på en måte helt av seg selv. Man<br />
går dit om morgenen, skrur på PC’en og begynner å jobbe. Men det er før man tar<br />
inn over seg hvor mye som skal til før tre tomme rom med kalde vegger blir et<br />
ordentlig arbeidssted.<br />
sammen med min lokale kollega Davran ilahunov gikk den første tiden med til å<br />
kjøpe inn kontorutstyr. Og det er i det hele tatt ufattelig hva man ikke innser at man<br />
trenger på et kontor før man blir nødt til å kjøpe alt selv. Bord, stol, datamaskin – det<br />
er innlysende. Men alt det andre. For hvor i Bisjkek selger de egentlig post–it lapper?<br />
svaret er i undergangen på hjørnet av sovjetskaja og Chuy, ikke langt fra utsalget <strong>for</strong><br />
kyllingføtter. hvor får man fatt i kulepenner? i kulepennbutikken borten<strong>for</strong> presidentpalasset.<br />
skjøteledning? stiftemaskin? kaffekopp? Om ikke annet, har en blitt en utlært<br />
Bisjkek–kjenner innen en har greid å oppspore de beste tilbudene på dørmatter.<br />
De ellers så elskverdige kirgiserne har et noe annet <strong>for</strong>hold til avtaler enn hva man<br />
er vant til hjemmefra. sier telefoninstalløren at han kommer tirsdag klokka 10, betyr<br />
det i virkeligheten at han kommer i fire–tida, eller kanskje heller på fredag en gang.<br />
allikevel er det etterlevningene av sovjetisk byråkrati som fører med seg de største<br />
frustrasjoner i etableringsfasen av et nytt kontor. For å i det hele tatt åpne en telefonlinje<br />
må man være det som kalles “en juridisk enhet” – <strong>for</strong> utenlandske organisasjoner<br />
vil det si at man må være registrert hos det kirgisiske Justisdepartement. i den<br />
post–sovjetiske verden eksisterer man strengt tatt ikke før man er registrert, og<br />
trenger der<strong>for</strong> heller ingen telefon. Listen over dokumenter man først må fremskaffe<br />
får imidlertid nasjonaleposet Manas til å fremstå som en pamflett. Og derfra går det<br />
lukt inn i det absurdes verden. Dokumentene skal oversettes kun av statlig godkjent<br />
oversetter, de skal stemples både <strong>for</strong>an og bak, så skal stemplene selv oversettes og<br />
godkjennes med flere statlige stempler, før hele sulamitten sendes den kirgisiske<br />
ambassade i Berlin. Deretter går veien om det kirgisiske Utenriksdepartement <strong>for</strong><br />
en myteomspunnet “legalisering”, før det hele til slutt havner hos Justisdepartementet.<br />
Dette tar månedsvis. Og mye lenger enn selv den mest tålmodige kontoransatte<br />
greier å vente på summetonen.
i sentral–asia<br />
I april 2007 demonstrerte 3000 mennesker <strong>for</strong>an Det hvite hus i Bisjkek og krevde president Bakievs avgang.<br />
Man finner selvsagt alternative løsninger så lenge. Man godsnakker<br />
med kona som eier kontorlokalene til hun går med å<br />
kjøre en tur i lunsjen <strong>for</strong> å opprette en linje i hennes navn i<br />
stedet. så lenge banken ikke vil ha noe med uregistrerte utlendinger<br />
å gjøre, får det klare seg med en norsk konto. alarmsystemet<br />
installeres med et ekstra respektfullt håndtrykk til<br />
den utsendte politimann, og med løfter om at joda, registreringen<br />
er virkelig like om hjørnet.<br />
Og til slutt – så har man faktisk et kontor. Og ikke et hvilket<br />
som helst kontor. Men Den norske helsing<strong>for</strong>skomites representasjonskontor<br />
<strong>for</strong> sentral–asia, på et solfylt hjørne i<br />
toktogul–gata i Bisjkek, kirgisistan.<br />
Og så begynner hverdagen.<br />
kirgisistan var lenge kjent som et “demokratiets øy” i sentral–<br />
asia – i tiden før det snarere ble kjent som et land i tilsynelatende<br />
evig revolusjon. Men ett resultat av den relative åpenhet<br />
landet har vært preget av, er at det har en voldsom mengde<br />
ikke–statlige organisasjoner (best kjent som ngO’er, altså<br />
non–governmental Organizations). Over 8000 ngO’er er<br />
registrert i landet, og selv om svært mange av disse kun finnes<br />
på papiret er det allikevel en ut<strong>for</strong>dring å finne ut hvilke som<br />
driver aktivt menneskerettighetsarbeid, i hvilke felt de arbeider<br />
– og bli kjent med dem <strong>for</strong> å vurdere mulige samarbeidspartnere.<br />
kirgisistan er et sterkt kjønnsdelt samfunn – statistikkene<br />
viser at sammen med saudi–arabia, er landet blant de<br />
få i verden hvor null kvinner er representert i parlamentet.<br />
Men om myndighetspersonene stort sett er menn, domineres<br />
det sivile samfunn til gjengjeld av uhyre dyktige kvinner. skal en<br />
få oversikten, er det simpelthen bare å begynne et sted. Man<br />
19
20<br />
finner nummeret til første og beste organisasjon og spør om<br />
en kan få komme innom og hilse på. Man hilser på, og spør så<br />
hvilke ngO’er de selv synes er det beste. så ringer man dem<br />
også. etter hvert begynner et bilde å danne seg av hvem som<br />
driver med hva, hvilke organisasjoner som er de mest seriøse,<br />
hvilke vi selv har lyst å samarbeide med, og kanskje like viktig<br />
– hvilke som ikke helt passer.<br />
kontoret i Bisjkek dekker imidlertid ikke bare kirgisistan – det<br />
skal være knutepunkt <strong>for</strong> helsing<strong>for</strong>skomiteens arbeid i alle de<br />
fem sentral–asiatiske landene. at regionen er i overkant av fire<br />
millioner kvadratkilometer stort virker ikke så avskrekkende<br />
om en leser det i en guidebok. Å stå opp mandags morgen,<br />
titte ut på et disig lyskryss i utkanten av dette veldige øde og<br />
tenke at jaha, så var det på jobb igjen – det er en ganske annen<br />
sak. ikke bare er regionen enorm. Menneskerettighetssituasjo<br />
nen i de fem landene er også svært varierende – og høyst<br />
komplisert.<br />
Kirgisistan har vært plaget av voldsom politisk uro i de to årene<br />
som har gått siden landet ble snudd på hodet under<br />
“tulipanrevolusjonen”, og kirgisistan ble det første sentral–<br />
asiatiske land som ikke lenger har den samme presidenten som<br />
etter sovjetunionens sammenbrudd. Demonstrasjonene <strong>for</strong> å<br />
kaste også sittende president Bakijev tok en dramatisk vending<br />
i april. Jeg var lettet over at ikke flere ble skadd enn det som<br />
var tilfelle i det politiet brøt opp demonstrasjonene med tåregass<br />
og støygranater og tusener flyktet fra sentrumsplassen –<br />
inklusive meg selv. Landets fengselsvesen er ikke bare et sant<br />
helvete <strong>for</strong> de innsatte, men situasjonen er så prekær at den<br />
utgjør en sikkerhetsrisiko <strong>for</strong> landet selv. Der<strong>for</strong> var også noe<br />
av det første vi gjorde i Bisjkek å arrangere en større konferanse<br />
om dette temaet <strong>for</strong> å vurdere hvordan vi kan bidra til å<br />
<strong>for</strong>bedre <strong>for</strong>holdene.<br />
takket være olje<strong>for</strong>ekomster er det store nabolandet i nord,<br />
Kasakhstan, inne i en <strong>for</strong>rykende økonomisk utvikling.<br />
President nazarbajev har styrt verdens niende største land i<br />
over 18 år, og bruker bevisst uroen i kirgisistan til å vise folket<br />
hvordan det kan gå når man ikke er så heldig å ha en sterk og<br />
eneveldig leder som ham selv. til tross <strong>for</strong> folkelig misnøye<br />
med korrupsjonen som omgir nazarbajev og hans familie, står<br />
det sivile samfunn svakt i landet. Det samme gjelder de frie<br />
media. at kasakhstan har ambisjoner om å overta lederskapet<br />
i Osse i 2009 er allikevel en god mulighet til å kreve nød-
Fra markedet i Osh i<br />
Sør-Kirgisistan, på<br />
grensen til Usbekistan<br />
vendige re<strong>for</strong>mer og respekt <strong>for</strong> menneskerettigheter av det<br />
sittende regimet.<br />
etter massakren i andijan i mai 2005, hvor anslagsvis 1000<br />
fredelige demonstranter ble henrettet på åpen gate, har<br />
situasjonen i Usbekistan gått fra svært ille til enda verre. Landet<br />
regnes i dag blant verdens mest repressive regimer. alle internasjonale<br />
organisasjoner, inklusive Fn, har blitt kastet ut,<br />
og de mest utenkelige torturmetoder tas i bruk <strong>for</strong> å stakke all<br />
opposisjon. Offisielle reiser er ikke mulig – dem <strong>for</strong>etar en<br />
som turist. helsing<strong>for</strong>skomiteen må <strong>for</strong>berede seg på at støtte<br />
til prosjekter inne i Usbekistan kan bli svært vanskelig, og undersøker<br />
muligheten <strong>for</strong> at slike prosjekter i stedet kan utføres<br />
i grenseområdene uten<strong>for</strong> landet. Men selv det vil være farlig,<br />
særlig <strong>for</strong> lokalt involverte.<br />
i desember døde en av verdens mest kuriøse statsledere,<br />
saparmurat “turkmenbashi” niyazov. Bare personkulten rundt<br />
nord–koreas kim il–sung kan måle seg med den niyazov etterlater<br />
seg. Turkmenistan er <strong>for</strong>tsatt et hermetisk lukket land,<br />
og vil nok <strong>for</strong>bli det i lang tid ennå. Befolkningen er isolert fra<br />
omverdenen i en slik grad at de sannsynligvis ikke er klar over<br />
at det <strong>for</strong> eksempel pågår en krig i irak. Presidentens arvtaker,<br />
kurmanbuly Berdymukhammedov, er imidlertid gått i en slags<br />
dialog med den øvrige verden som ikke fantes tidligere, og små<br />
Nasjonalsporten Buzkashi praktiseres. Sporten går ut på å fange skrotten av et geitelik og få det først i ”mål”<br />
re<strong>for</strong>mer i riktig retning kan anes. i mai avsatte han sjefen <strong>for</strong><br />
turkmenistans fryktede sikkerhetstjeneste. hva dette betyr,<br />
og hvor landet er på vei, er <strong>for</strong>eløpig umulig å vite. helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
vil over sommeren åpent kontakte turkmenske<br />
myndigheter <strong>for</strong> å diskutere hvilke muligheter som finnes <strong>for</strong><br />
at vi kan bidra i denne prossessen. Uten myndighetenes tilsagn,<br />
er nok prosjekter inne i turkmenistan umulig. i så tilfelle, må vi<br />
vurdere andre løsninger.<br />
Tadsjikistan er <strong>for</strong>tsatt en sentral–asiatisk outsider etter den<br />
blodige borgerkrigen på 1990–tallet, som gjorde landets vanskelige<br />
utgangspunkt etter uavhengigheten ennå vanskeligere.<br />
at store deler av den mannlige befolkningen til en hver tid er<br />
bortreist som billig arbeidskraft i russland bidrar til at det sivile<br />
samfunn står svakt. Myndighetene har ofte vært kritisert <strong>for</strong><br />
<strong>for</strong>falskede valg, og i mai erklærte president rakhmonov at en<br />
ny lov er på trappene – landets allerede ufrie medier må bli<br />
mer “patriotiske”, mener han. Blant de prosjekter<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen vil være på utkikk etter er følgelig nettopp<br />
– frie medier og demokratiske valg.<br />
i april avslørte helsing<strong>for</strong>skomiteen sin til nå godt bevarte<br />
hemmelighet – at kirgisiske menneskerettighetsorganisasjoner<br />
kan søke kontoret i Bisjkek om finansiell støtte til prosjekter<br />
21
22<br />
<strong>En</strong> tradisjonelt kledd tadsjikisk kvinne med barn<br />
de brenner inne med. takket være et fond opprettet med midler fra det norske<br />
Utenriksdepartement, har kontoret en unik mulighet til å velge ut lovende prosjekter.<br />
responsen har vært overveldende.<br />
ett av prosjektene vi allerede nå har valgt å engasjere oss i, involverer barnefengselet<br />
like uten<strong>for</strong> Bisjkek. her sitter rundt hundre gutter i alderen 14 til 18 år, som alle har<br />
det til felles i sine korte og vanskelige liv at det ikke finnes noe <strong>for</strong> dem å drive med i<br />
fengselet. sammen med en lokal organisasjon vil helsing<strong>for</strong>skomiteen kjøpe inn datamaskiner,<br />
leie inn lærere som kan organisere leseklubber, bygge opp et lite bibliotek,<br />
arrangere skrive- og tegnekonkurranser med premier og kjøpe inn sportsutstyr så<br />
livet kan bli litt hyggeligere og mer produktivt <strong>for</strong> disse barna.<br />
andre spennende idéer gjelder et månedlig tV–program om menneskerettigheter på<br />
statlig kirgisisk fjernsyn, et <strong>for</strong>bund med mål om å få inn minst ti kvinner i parlamentet<br />
under valget i 2010, et prosjekt <strong>for</strong> å bekjempe tortur og politivold i avsidesliggende<br />
regioner, opplegg <strong>for</strong> å hjelpe Bisjkeks hundrevis av gatebarn å komme seg inn på<br />
skole, tiltak <strong>for</strong> å bekjempe diskriminering av seksuelle og etniske minoriteter... listen<br />
bare <strong>for</strong>tsetter. Den dagen i juni da vi blir nødt å velge oss ut noen prosjekter, på<br />
bekostning av andre, er en dag jeg ser frem til både med stor spenning og stort ubehag.<br />
Mindre spennende blir det allikevel ikke når vi i juni også annonserer et tilsvarende<br />
program <strong>for</strong> kasakhstan, hvor vi nylig har blitt kjent med en rekke interessante organisasjoner.<br />
så, over sommeren, følger tadsjikistan, deretter Usbekistan, og til slutt,<br />
turkmenistan. Og da er vi virkelig i gang – fra den første <strong>for</strong>virrede søken etter stiftemaskin<br />
i snøføyka i Bisjkek i desember, har helsing<strong>for</strong>skomiteen blitt en kraft å<br />
regne med i sentral-asia. Man endrer ikke verden over natta. Men vi har potensial til<br />
å gjøre livet bedre <strong>for</strong> svært mange mennesker. Og det er nettopp hva menneskerettigheter<br />
dreier seg om.<br />
Det være seg fra kamelryggen eller kontorstolen.
Utålelige <strong>for</strong>hold<br />
i kirgisiske fengsler<br />
Av Berit Lindeman<br />
Da Den norske Helsing<strong>for</strong>skomité offisielt åpnet sitt kontor i Kirgisistan i februar i år valgte vi å gjøre det på<br />
en måte som kjennetegner vår organisasjon: I stedet <strong>for</strong> å invitere utenlandske representasjoner til champagne<br />
og kanapeer, tok vi opp ett av landets store menneskerettighetsproblemer til debatt og stilte spørsmålet:<br />
”Hvilken rolle kan frivillige organisasjoner spille i arbeidet <strong>for</strong> å bedre <strong>for</strong>holdene i kirgisiske fengsler?”<br />
Den anerkjente organisasjonen International Crisis Group publiserte i august 2006 en rapport som tegnet<br />
et skremmende bilde av <strong>for</strong>holdene 1.<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen har etter hvert ervervet seg grundig in<strong>for</strong>masjon<br />
om fengslene i det tidligere sovjetunionen, særlig<br />
etter inspeksjoner i russland og armenia. Felles <strong>for</strong> institusjonene<br />
i disse landene er at det er stor materiell knapphet, <strong>for</strong><br />
mange innsatte på hver celle, elendige sanitære <strong>for</strong>hold, marginal<br />
tilgang på helsepersonell og medisiner samt små eller ingen<br />
muligheter <strong>for</strong> rehabiliteringstiltak. Det hele kombineres med<br />
en strafferettspleie som ilegger lange fengselsstraffer selv <strong>for</strong><br />
små <strong>for</strong>brytelser eller <strong>for</strong>seelser. Fengselspopulasjonen er der<strong>for</strong><br />
langt over gjennomsnittet og skaper i realiteten kriminelle<br />
av vanskeligstilt ungdom.<br />
Disse elendige fengsels<strong>for</strong>holdene finnes også i stor grad i<br />
kirgisistan, som er ett av verdens fattigste land 2. Men spesielt<br />
<strong>for</strong> kirgisistan, i motsetning til russland, armenia og andre<br />
tidligere sovjetstater, er at myndighetene i stor grad har mistet<br />
kontroll over de 15 000 innsatte i de 36 <strong>for</strong>skjellige fengselsinstitusjonene.<br />
kriminelle ledere har tatt over makten i en slags<br />
intern justis. systemet har sitt opphav i sovjetiske fengsler, men<br />
der dette tidligere eksisterte ved siden av den <strong>for</strong>melle fengselsadministrasjonen,<br />
synes det i kirgisistan å ha tatt overhånd.<br />
De innsatte er delt inn i et strengt hierarkisk kastesystem, der<br />
det betales skatt oppover i systemet, helt opp til nasjonalt nivå.<br />
skatten, ”obshchak”, kontrolleres fra toppen og brukes til å<br />
fylle mange av de innsattes behov, men også til å finansiere<br />
kriminell virksomhet uten<strong>for</strong> fengslet.<br />
Problemet ble <strong>for</strong> alvor synlig i oktober 2005 da det brøt ut<br />
organiserte opptøyer i flere fengsler på en gang. Opptøyene<br />
kulminerte da parlamentsmedlemmet tynychbek akhmatbayev,<br />
ble drept under et fengselsbesøk i et <strong>for</strong>søk på å begrense<br />
uroen. De politiske implikasjonene skulle etter hvert vise seg<br />
da det ble klart at den dreptes bror var en innsatt som aspirerte<br />
til rollen som den øverste lederen i ”obshchak”-systemet,<br />
samtidig som han organiserte massedemonstrasjoner som<br />
krevde statsminister Feliks kulovs avgang med påstand om at<br />
det var kulov som hadde stått bak drapet i fengselet.<br />
et viktig tema <strong>for</strong> menneskerettighetsorganisasjonene i kirgisistan,<br />
har lenge vært dødsstraff. selv om det i flere år har vært et<br />
moratorium på gjennomføring av dødsstraff, har domstolene<br />
likevel <strong>for</strong>tsatt å avsi slike dommer og satt de dømte i venteceller<br />
under ubeskrivelige <strong>for</strong>hold. Fra nyttår ble dødsstraffen<br />
opphevet og <strong>for</strong>mell endring av straffeloven er<br />
lovet om kort tid, sammen med det som kalles<br />
en ”menneskeliggjøring” av strafferettspleien.<br />
Det er likevel et stort problem at de allerede<br />
dømte blir sittende på dødsstraffregimet uten<br />
løfter eller håp om ny prøving av sakene.<br />
kriminelle ledere<br />
har tatt over<br />
makten i en slags<br />
intern justis<br />
Det er et stort behov <strong>for</strong> internasjonale støtte til bedring av<br />
fengsels<strong>for</strong>holdene. Osse er allerede involvert i programmer,<br />
og eU starter nå et stort prosjekt i samarbeid med det kirgisiske<br />
Justisdepartementet. Den norske helsing<strong>for</strong>skomiteen<br />
samarbeider med lokale ngOer <strong>for</strong> å identifisere og gjennomføre<br />
samarbeidsprosjekter som kan bedre situasjonen.<br />
1) international Crisis group:<br />
http://www.crisisgroup.org/home/index.cfm?id=4336&l=1<br />
2) Fangepopulasjonen i kirgisistan har sunket de siste årene og er nå på 285 per<br />
100 000 innbyggere (http://www.kcl.ac.uk/depsta/rel/icps/worldbrief/continental_asia_<br />
records.php?code=99). til sammenligning har norge en populasjon på 66 per 100 000.<br />
Konferanse om fengselssituasjonen i Kirgisistan februar 2007: F. h. Ulrich Fischer,<br />
president i den internasjonale Helsing<strong>for</strong>sføderasjonen (IHF), Berit Lindeman og<br />
Gunnar M. Karlsen, begge fra Den norske Helsing<strong>for</strong>skomité.<br />
23
24<br />
Redaktør Rauf Arifoglus (bildet)<br />
i en av de viktigste opposisjonsavisene<br />
Yeni<br />
Musavat, har sittet flere år i<br />
fengsel <strong>for</strong> sin journalistvirksomhet.<br />
Flere av redaksjonens<br />
ansatte er blitt <strong>for</strong>fulgt.<br />
Det siste året har følgende journalister<br />
blitt utsatt <strong>for</strong> grov vold<br />
og draps<strong>for</strong>søk med direkte<br />
referanser til kritiske artikler de<br />
hadde skrevet eller publisert om<br />
maktpersoner i Aserbadsjan:<br />
Nojat Huseinov (Azadliq avis),<br />
Ali Orujev (pressesekretær <strong>for</strong><br />
Azerbaijan National Independence<br />
Party), Fikret Huseinly<br />
(Azadliq avis) og Eunullah Fatullayevs<br />
kollega Uzeir Jafarov<br />
(Realniy Azerbaijan, avisen der<br />
Fatullayev er redaktør). I mai<br />
i fjor ble Bahaddin Haziyev, sjefsredaktør<br />
<strong>for</strong> avisen Bizim Yol kidnappet<br />
og <strong>for</strong>søkt<br />
drept, blant annet ved hjelp av<br />
hunder og ved at han ble kjørt<br />
over med bil. Felles <strong>for</strong> sakene<br />
er at angrepene er utført av<br />
”ukjente gjerningsmenn”, og<br />
at hendelsene aldri er blitt oppklart.<br />
aserbajdsjan<br />
– ytringsfrihet bare på papiret<br />
Av Berit Lindeman<br />
Den 20. mai ble avisredaksjonene Realny Azerbaycan og Gundalik Azerbayzan kastet ut<br />
fra sine kontorer, bare en måned etter at avisens redaktør, den anerkjente Eunullah<br />
Fatullayev, ble dømt til fengselsstraff i to og et halvt år <strong>for</strong> injurier framsatt i en artikkel<br />
han verken hadde skrevet eller publisert. Anklagene mot ham utvides nå også til<br />
høy<strong>for</strong>ræderi. Rovshan Kebirli og Yashar Agazadeh, henholdsvis sjefsredaktør og i opposisjonsavisen<br />
Muxalifet ble også dømt til to og et halvt års fengsel <strong>for</strong> ærekrenkelser og<br />
<strong>for</strong>nærmelser mot presidentens onkel, parlamentsmedlemmet Jalal Aliyev.<br />
Vilkårene <strong>for</strong> ytringsfriheten i den oljerike republikken i sør-kaukasus er i sterk og<br />
rask <strong>for</strong>verring. siden ilham aliyev arvet presidentsetet fra sin far i 2003 har journalister<br />
og medier vært vitne til <strong>for</strong>vitring av den allerede svake pressefriheten. Den<br />
mest kjente saken er drapet på redaktøren <strong>for</strong> den analytiske ukeavisen Monitor,<br />
elmar huseynov. huseynov, som hadde publisert en rekke artikler som avslørte<br />
massiv korrupsjon i det aserbajdsjanske toppsjiktet, ble skutt ned og drept i trappeoppgangen<br />
til sin egen leilighet, ikke ulikt anna Politkovskayas skjebne ett og et halvt<br />
år senere. Drapet er aldri blitt oppklart. Det er imidlertid en utbredt oppfatning at<br />
det er mange som ikke ønsker at de ansvarlige skal bli identifisert. to år etter drapet<br />
blir mediene holdt i sjakk gjennom vold, trakassering og trusler mot journalister. For<br />
øyeblikket sitter flere journalister fengslet i aserbajdsjan, stort sett dømt <strong>for</strong> såkalte<br />
ærekrenkelser mot myndighetspersoner og fem av dem altså bare de siste ukene.<br />
Det er ikke bare journalister som blir angrepet. Den eneste tV–kanalen med en viss<br />
grad av uavhengighet ans, ble stengt i fjor høst. selv om kanalen ble gjenåpnet, etter<br />
sterkt internasjonalt press, er det ikke sikkert at de vil få <strong>for</strong>nyet lisensen til frekvensen<br />
de sender fra, siden denne nå er ute på anbud. Opposisjonsavisene azadliq og<br />
Bizim Yol, samt nyhetsbyrået tUran ble kastet ut av sine lokaler sammen med et<br />
opposisjonsparti til tross <strong>for</strong> at de hadde årelange avtaler om leie. andre aviser må<br />
med jevne mellomrom stoppe utgivelsene <strong>for</strong> kortere perioder, etter urimelige<br />
skattekrav, opphør av trykkeriavtaler og/eller distribusjonsavtaler, eller ileggelse av<br />
skyhøye bøter etter injuriesøksmål. Det er også svært vanskelig <strong>for</strong> uavhengige aviser<br />
å overleve økonomisk <strong>for</strong>di så få våger å annonsere.<br />
Det er ingen tvil om motivene bak angrepene på pressen: korrupte og kriminelle<br />
elementer i og uten<strong>for</strong> den aserbajdsjanske myndighetssfæren gjør det de kan <strong>for</strong> å<br />
hindre at in<strong>for</strong>masjon om deres lyssky aktiviteter skal bli kjent. regjeringen gjør<br />
ingenting <strong>for</strong> å sikre mediefriheten, journalistenes sikkerhet eller sikre reell etter<strong>for</strong>skning<br />
av sakene. Domstolene brukes flittig til å oppnå politiske mål, og bestikkelser<br />
av politi og rettsvesen er mer normen enn unntaket. Vi minner om at statoil<br />
er en av landets største investorer i aserbajdsjan, og ut<strong>for</strong>drer herved selskapet til å<br />
gjøre en innsats <strong>for</strong> å støtte de frie mediene i landet. ett tiltak kunne være å annonsere<br />
i uavhengige aviser eller gi økonomiske bidrag til medier under press.<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen nominerte, i samarbeid med human rights house Foundation,<br />
to aserbajdsjanske kandidater til Fritt OrD/Zeits mediepriser høsten 2006: Den<br />
fengslede azadliq–journalisten Zakit Zahidov, og tUran news agency og dets<br />
redaktør Mehman aliyev, komiteens mangeårige samarbeidspartner. i juni i år<br />
kommer aliyev til Oslo <strong>for</strong> å motta prisen. helsing<strong>for</strong>skomiteen gratulerer.
Å være tsjetsjener<br />
– en bokanmeldelse<br />
Av Sophie Matláry<br />
Boken Å være tsjetsjener – vitnesbyrd fra krigens barn handler om opplevelser <strong>for</strong>talt av<br />
ungdom fra Tsjetsjenia. To kriger har vært bakgrunn <strong>for</strong> størstedelen av livene deres, og<br />
drap, trusler og tortur er daglidagse hendelser <strong>for</strong> mange av dem.<br />
Før jeg begynte å lese <strong>for</strong>ventet jeg at boken ville gi meg innblikk i hvordan det er å<br />
leve i krig, hvordan det er å føle seg redd hver dag, og kanskje hjelpesløs. Jeg <strong>for</strong>ventet<br />
å lese om en helt annen livstil og helt andre følelser, og om hvordan ungdommer<br />
på min alder må takle disse problemene. Jeg trodde jeg ville lese om helt andre<br />
synspunkter på livet enn det jeg har.<br />
Det er ungdommer som har vært gjennom veldig mye som skriver om sine opplevelser,<br />
sin <strong>for</strong>tid, hva de tror på og hvordan de håper skjebnene deres komme til å bli.<br />
Deres liv har vært preget av nesten alt mulig <strong>for</strong>ferdelig man kan tenke seg, som <strong>for</strong><br />
eksempel familie, venners og bekjentes død, samt sykdom, lidelse, redsel, tortur,<br />
frykt osv. De har alle måttet flytte flere ganger under krigen, uten å vite om de noen<br />
gang kom til vende tilbake til byen sin eller se sine venner og familie igjen. Disse<br />
ungdommene har valgt å skrive om de verste episodene av deres liv, de minnene<br />
som gjør mest vondt å snakke om.<br />
Boken var ganske lik det jeg <strong>for</strong>ventet meg, men jeg ble sjokkert over hvor mange<br />
som dør i historiene som ungdommene <strong>for</strong>teller. i nesten hver historie er det minst<br />
to familie–medlemmer som dør, og selv om det var hardt <strong>for</strong> de unge hadde de ikke<br />
noe særlig tid til å sørge over de tapte <strong>for</strong>di de måtte passe på seg selv og de andre<br />
som var i live. Der<strong>for</strong> var det litt uventet at uansett hva som skjedde så trodde de på<br />
og takket gud. slik de skriver virker det ikke som om de tvilte på om gud virkelig<br />
fantes, eller lurte på hvor<strong>for</strong> han ville la dem gjennomgå så mye vondt.<br />
nesten alle historiene begynner i groznyj, men ikke alle slutter der. Flere ganger får<br />
man høre om byen der de kommer fra, hvor mye de elsker den, hvor stolte de er av<br />
den, selv om den ligger i ruiner. Byen der de ble født er ikke bare en vanlig by <strong>for</strong><br />
dem, men nesten som en del av dem selv.<br />
Familiene er store og de bor alltid sammen under et tak. De fleste familiene er ofte<br />
på ti til tolv personer, onkler, tanter, kusiner, fettere, beste<strong>for</strong>eldre, far, mor og alle<br />
søsknene. når de må flytte på grunn av krigen, så flytter alltid hele familien. De lar<br />
ingen være igjen, ikke engang de syke og gamle som ikke kan gå. tsjetsjenere virker<br />
som veldig varme og omtenksomme folk som alltid prøver å hjelpe andre, ukjente<br />
eller familie, selv om de har det veldig vanskelig selv.<br />
Jeg synes dette er en leseverdig bok <strong>for</strong>di den er skrevet av vitnene til disse krigene<br />
– de som har sett alt med uskyldige øyne og opplevd hvor brutal og fryktelig krig kan<br />
være. Fortellingene har også fått meg til å oppdage et nytt sted og dets historie. Jeg<br />
visste nesten ikke om disse krigene eller om tsjetsjenia, siden vi ikke har hørt noe<br />
særlig om det på skolen og <strong>for</strong>di det er et såpass lite område. i boken fikk jeg høre<br />
stemmene til de minste, de som også kanskje lider mest, som ikke har hatt noen ordentlig<br />
barndom, men som ikke klager <strong>for</strong> det, så lenge de er i live: – Det viser seg at<br />
man ikke trenger mye <strong>for</strong> å være lykkelig, det holder å vite at man er i live, skriver<br />
Maksim isajev på 14 år.<br />
Sophie Matláry (15) fra Den<br />
franske skolen i Oslo var i<br />
arbeidsuken sin i april, utplassert<br />
i Helsing<strong>for</strong>skomiteen. Siden<br />
boken Å være tjsetsjener er<br />
skrevet av barn og ungdom, ba<br />
vi Sophie anmelde boken fra et<br />
tenåringsperspektiv.<br />
Fra Grozny Tsjetsjenia. Foto: Memorial<br />
25
Alle foto: Lillian Hjorth<br />
26<br />
Menneskerettighetsskole<br />
<strong>for</strong> tsjetsjenere i ingusjetia<br />
Bli støttemedlem i helsing<strong>for</strong>skomiteen!<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen arbeider <strong>for</strong> å fremme demokratisk<br />
utvikling og menneskerettigheter, både i vårt eget land og<br />
internasjonalt. Vi avdekker overgrep og sier ifra om urettferdighet.<br />
Vi arbeider <strong>for</strong> å endre situasjonen – vende det onde<br />
til det gode. Vårt redskap er menneskerettighetene, de internasjonale<br />
juridiske og etiske normer som statene har <strong>for</strong>pliktet<br />
seg til å følge. Men i kampen <strong>for</strong> økt respekt <strong>for</strong> menneskerettighetene<br />
trenger vi støttespillere. Jo flere vi er jo mer kan vi<br />
utrette!<br />
<strong>En</strong>ver Djuliman og<br />
Lillian Hjorth fra<br />
undervisningsavdelingen<br />
var i slutten av<br />
januar i Nazran, Ingusjetias<br />
hovedstad, der<br />
de arrangerte menneskerettighetsskole<br />
<strong>for</strong> 18 tsjetsjenske<br />
studenter og 15<br />
lærere.<br />
studentene lærte om menneskerettigheter, aktivisme og gjenoppbygging av tillit<br />
og <strong>for</strong>soning. Lærerkurset tok <strong>for</strong> seg menneskerettighetspedagogikk, med mål<br />
om at lærerne selv skal bli i stand til å undervise i faget. Dette sa<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteens utsendte fra nazran i januar.<br />
– tsjetsjenia er et konfliktområde som har gjennomgått to nylige kriger med<br />
store tap. hver eneste person vi snakker med her på kurset har opplevd at et<br />
familiemedlem har blitt drept, skadet eller '<strong>for</strong>svunnet'. Det er i høyeste grad et<br />
traumatisert samfunn, og de trenger menneskerettighetskompetanse <strong>for</strong> å bygge<br />
opp et mer demokratisk samfunn i fremtiden.<br />
Undervisningen <strong>for</strong> tsjetsjenerne er et<br />
samarbeidsprosjekt med den russiske organisasjonen<br />
Memorials kontor i ingusjetia.<br />
Den bygger på helsing<strong>for</strong>skomiteens ti års<br />
lange erfaring med menneskerettighetsskoler<br />
på Balkan, og søker å bygge opp<br />
lokal undervisningskompetanse hos<br />
Memorial. Det er et mål at menneskerettighetsundervisningen<br />
<strong>for</strong> tsjetsjenere skal<br />
<strong>for</strong>tsette til høsten.<br />
internasjonal<br />
fredskonferanse<br />
i red Wing,<br />
Minnesota<br />
Fra 15 til 20 april var 35 studenter og<br />
voksne fra europa, asia og sør-amerika<br />
samlet i red Wing, Minnesota <strong>for</strong> å delta<br />
på fredskonferansen. Deltakerne, blant<br />
dem fem norske ungdommer, lærte om<br />
menneskerettigheter, demokratisering<br />
og flerkulturell <strong>for</strong>ståelse. ”Build Bridges,<br />
not Walls – international Peace<br />
Conference” er et samarbeidsprosjekt<br />
mellom Den norske helsing<strong>for</strong>skomité,<br />
Drammen kommune, og Fn-sambandet.<br />
Den internasjonale uken i red Wing var<br />
<strong>for</strong>tsettelsen av den internasjonale uken<br />
som fant sted i Drammen i 2005.<br />
Du får:<br />
- Flere utgaver av <strong>MenneskerettighetsMagasinet</strong><br />
- Årsrapport<br />
- kunnskap om viktige menneskerettighetsspørsmål i<br />
internasjonal og nasjonal politikk<br />
- gleden av å støtte helsing<strong>for</strong>skomiteens menneskerettighetsarbeid<br />
ta kontakt! telefon: 22 47 92 02 | e-post: nordahl@nhc.no | adresse: helsing<strong>for</strong>skomiteen, tordenskioldsgt. 6B, 0160 Oslo
"It is not wrong to be different.<br />
It is wrong to be treated differently if you are"<br />
UN
www.nhc.no<br />
Den norske Helsing<strong>for</strong>skomité stiftet i 1977<br />
Den norske helsing<strong>for</strong>skomités virksomhet tar utgangspunkt i helsing<strong>for</strong>serklæringen som<br />
ble undertegnet av 35 europeiske og nord-amerikanske stater på konferansen om sikkerhet<br />
og samarbeid i europa (ksse) i 1975. i erklæringen blir det slått fast at respekten <strong>for</strong><br />
menneskerettighetene er en vesentlig faktor <strong>for</strong> den fred som er nødvendig <strong>for</strong> å sikre<br />
utviklingen av vennskap mellom statene.<br />
Formål<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen arbeider <strong>for</strong> at menneskerettighetene skal respekteres og omsettes i<br />
praktisk handling. komiteen skal ha oppmerksomhet rettet mot alle deltakerland i Organisasjonen<br />
<strong>for</strong> sikkerhet og samarbeid i europa (Osse, tidl. ksse), dvs. stater i europa, sentral-asia<br />
og nord-amerika. komiteen skal ikke ta hensyn til statenes plassering i blokker, ideologier<br />
eller politiske systemer, men konsentrere seg om brudd på helsing<strong>for</strong>serklæringen og senere<br />
Osse-dokumenters bestemmelser.<br />
Virkemidler<br />
• Overvåking og rapportering av menneskerettighetssituasjonen<br />
• Valgobservasjon<br />
• støtte til uavhengige organisasjoner og medier<br />
• in<strong>for</strong>masjonsvirksomhet<br />
• Menneskerettighetsundervisning<br />
M e n n e s k e r e t t i g h e t s M a g a s i n e t<br />
helsing<strong>for</strong>skomiteen, tordenskioldsgate 6B, 0160 Oslo<br />
tel: (+ 47) 22 47 92 02 - Fax: (+ 47) 22 47 92 01 - Bankgiro: 5001 06 26061<br />
Org.nr.: 959 196 451 - e-mail: nordahl@nhc.no - hjemmeside: www.nhc.no<br />
- 42140