Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Torbjørn Alm<br />
Vollan, O., Grønvik, I. & Parelius, N. (red.) 1970. Møre og Romsdal<br />
i manns minne. Daglegliv ved hundreårsskiftet. Det norske<br />
samlaget, <strong>Oslo</strong>. 173 s.<br />
Walfridson, M. 1996. Olivenolje og hvitløk. Historie – folketro –<br />
dyrking – oppskrifter. Gyldendal, <strong>Oslo</strong>. 112 s.<br />
Werle, L. & Cox, J. 2000. Ingredienser. Könemann, Køln. 384 s.<br />
Wilse, J.N. 1779. Physisk, oeconomisk og statistisk Beskrivelse<br />
over Spydebergs Præstegield og Egn i Aggershuus-Stift udi<br />
Norge. Christiania. 14 + 6 + 599 + 76 s.<br />
Wilse, M.J.N. 1796. Fortsættelse af Den Topograhiske Beskrivelse<br />
over Edsberg Præstegjeld, i Henseende til det Politiske, efter<br />
egen Undersøgning forfattet. Topographisk journal for Norge 5<br />
(17): 1-76.<br />
Woodward, P. 1996. Garlic and friends. The history, growth and<br />
use of edible Alliums. Hyland House, South Melbourne. XVI +<br />
248 s.<br />
Wright, W.S. 2001. Silphium rediscovered. Celator 15 (2): 23-24.<br />
Ystad, A. & Sakshaug, I. 1973. Inderøyboka. Ei bygdebok for<br />
Inderøy, Røra og Sandvollan. Bind I. Den ålmenne delen.<br />
Del II. Steinkjer trykkeri. 471 s.<br />
Ødegaard, O.K. 1911. Gamalt fraa Valdres. Aschehoug, Kristiania.<br />
189 s.<br />
Aas, H. 1990. Om divelstrek og bøvergjel. Lokale tradisjonar.<br />
INNI GRANSKAUEN<br />
Den gamle skogs<br />
testamente<br />
Av Rune Aanderaa i SABIMA ble jeg gjort oppmerksom<br />
på en kronikk som sto i Nationen 14/7-2003:<br />
«God skjøtsel er bedre vern av skogene enn fredning»<br />
av Ivar Samset.<br />
Sjøl om denne spalten tro mot sin tittel har<br />
inneholdt svært mye stoff om barskogvern, synes<br />
redaktøren at det kan bli vel mye av dette («drep<br />
meg Herre Konge, men ikke med skau!»). Jeg<br />
har derfor prøvd å porsjonere skogstoffet etter<br />
beste evne, men synes nå at det må være rom for<br />
denne godbiten. Kronikken fortjener ikke å bli<br />
trykket i sin helhet. Jeg nøyer meg bare med noen<br />
utdrag, sjøl om jeg da står i fare for å bli beskyldt<br />
for å redigere inn bare de verste utsagnene. La gå<br />
med det.<br />
«Om man forbyr skjøtsel og drift overlater man<br />
skogen til seg selv. Skogen vokser seg gammel<br />
og kollapser før eller senere. Granskogene er<br />
minst standhaftig. Trærne tørker, faller overende<br />
gjerne i grupper, og råtner etterhvert. Det blir overflod<br />
av alle slags organismer i en periode. Samtidig<br />
med forfallet kommer den nye generasjonen.<br />
Ofte finner plantene gode voksesteder langs de<br />
oppråtnende stammene på bakken. Etter en tid<br />
Romsdal sogelag, årsskrift 1990: 151-156.<br />
Aasen, I. 1873. Norsk Ordbog. 2. utg. Mallings Boghandel,<br />
Christiania. XVI + 976 s.<br />
Utrykte kilder<br />
Norsk etnologisk gransking (NEG), Svar på spørrelister fra for<br />
emne nr. 43, «Ting til legedom og vern mot sykdom», og nr.<br />
80, «Folkemedisin». Materialet fra spørrelistene er henvist til<br />
som NEG 43: 9200, hvor det første tallet angir spørrelisteeller<br />
emnenummer, og det siste er registreringsnummer for<br />
innkomne svar. Der svarene er angitt separat for de enkelte<br />
spørsmål, er også spørsmålsnummeret hvor opplysningen<br />
forekommer tatt med (f.eks. NEG 80: 16153, 8).<br />
Norsk folkeminnesamling, diverse opptegnelser, i teksten angitt<br />
som NFS + navn på opptegner. Opplysningene stammer fra<br />
følgende manuskripter:<br />
Anders Halten: «Gamle lækjer-råd».<br />
Edvard Langset: Folkeminne III fraa Nordmør og grannebygder,<br />
samla av Edvard Langset (1917)<br />
Knut Hermundstad: Folkeminne VI.<br />
Norsk ordbok, Seddelarkiv; i teksten referert som NOS; materialet<br />
er lagt ut på internett.<br />
blir det friskhet i ungdommens vekst, og samtidig<br />
minsker det mangfoldet bestandet hadde i forfallsfasen.»<br />
Her gjør forfatteren seg til talsmann for den<br />
merkelige, nær sagt teologiske oppfatningen om<br />
at hvis den økologiske suksesjonen får skje til<br />
«the bitter end», ja, da kollapser økosystemet (her<br />
skogen). Slår man derimot opp i en hvilken som<br />
helst lærebok i økologi, står det ingen ting om<br />
«kollaps» som følge suksesjon, men ofte som<br />
resultat av uheldige menneskelige inngrep. Altså<br />
stikk motsatt av hva kronikkforfatteren hevder.<br />
Dessverre er dette folkelige synet på økologisk<br />
suksesjon svært utbredt, og jeg møter det titt og<br />
ofte i samtaler om emnet, sjøl fra folk som jeg<br />
trodde visste bedre. Kronikkforfatteren får kanskje<br />
tilgis på kontoen «allmenn oppfatning», men ikke<br />
på kontoen økologisk kunnskap. I en leder i ei<br />
<strong>Oslo</strong>-avis sto det for ca. 25 år siden at hvis skogen<br />
fikk vokse fritt, ble den «uframkommelig for mennesker<br />
og dyr». Hvorpå en vittig innsender svarte,<br />
«uframkommelig for hvem; redaktøren og hans<br />
puddel?»<br />
«En skjøtsel som gir rik variasjon og likelig<br />
fordeling av skogtyper i alle alderstrinn er den<br />
beste garanti for bevaring av skogenes mangfoldighet<br />
på langt sikt. Den tilsvarende variasjon i<br />
biotopene gir livsbetingelser for artsmangfoldet.<br />
48 <strong>Blyttia</strong> 62(1), 2004