Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Torbjørn Alm<br />
tidig at det var den sterke lukten folk satte sin lit til:<br />
«Té vern imot reven (...) Dei kunde og smyrja dei<br />
kringum halsen med divùldrykk, ei olje som det var<br />
ein svinaleg lukt tå (Odda).» (Opedal 1930:71).<br />
Svello (1961) beskriver en tilsvarende bruk av dyvelsdrek<br />
på Gol i Buskerud:<br />
«Dyvelstrek (...) verna husdyra mot udyr som bjørn<br />
og ulv. Det var den sterke sneken som dreiv udyra<br />
burt frå buskapen.» (Svello 1961:527).<br />
En noe mer utfyllende beskrivelse av bruken på<br />
Gol, med samme forfatter, ligger i arkivet til Norsk<br />
etnologisk gransking. Her heter det:<br />
«Dyvelsdrekk hadde dei og brukte som eit slags<br />
medisin på ein måte når dei ville få fram ein sterk tev<br />
eller fæl lukt. Det er ikkje sakt noko om at dei brukte<br />
dyvelsdrekken på folk, det var helst kreturmedisin.<br />
Dei strauk denne smørja på feet om sumaren, og det<br />
var for at udyra ikkje skulle søkja på buskapen. Den<br />
fæle teven heldt udyra burte. Det har ikkje vore råd å<br />
få tak i kva dyvelsdrekken vart laga av.» (NEG 80:<br />
15905, 8).<br />
I Gol (Buskerud) ble dyvelsdrek brukt både som<br />
medisin (se over) og verneråd:<br />
«Dyvelstrek (...) verna husdyra mot udyr som bjørn<br />
og ulv». (Svello 1961:527).<br />
Det samme rådet var i bruk i Nordli i Buskerud:<br />
«Frå Nordli er det opplyst om ein mann at han «brukte<br />
å sauma noko (difelstrekkpulver som lukta sterkt) inn<br />
i halsreima på sauene til vern mot udyr».» (Solheim<br />
1952:238, etter spørreliste).<br />
Tilsvarende bruk er notert i Valdres (Oppland):<br />
«Dei gamle brukte å smørja divelstrek i nakken på<br />
lambi når dei slepte dei ut fyrste gongen om våren.<br />
Då skulle ikkje reven ta dei.» (Solheim 1952:238, etter<br />
spørreliste).<br />
Dyvelsdrek skulle ikke bare holde rovdyrene borte,<br />
men også gjøre dem ufarlige. I Valdres (Oppland)<br />
har Hermundstad (1967:126) notert oppskriften<br />
på en «revesalve» som blant annet inneholder<br />
dyvelstrek og flere andre eksotiske ingredienser.<br />
Den skulle lokke reven til seg, og dermed gjøre<br />
rovdyret lett å få has på.<br />
Et notat fra Averøya i Kvernes (Møre og Romsdal)<br />
gir noen utfyllende opplysninger om bruk for<br />
å verne sauene mot reven:<br />
«Dyvelsdrekk er kjent. Det var å få kjøpt på apotek.<br />
Den vart sydd inn i ein tøyklave som vart lagt om<br />
halsen på lamma når dei vart slept på beite i fjellet om<br />
våren, for å hindre at reven tok lamma. Den sterke<br />
lukta skulle halda reven borte, trudde dei. Anna bruk<br />
av dyvelsdrekk har eg ikkje høyt om.» (NEG 80: 15601,<br />
8)<br />
I Molde (Møre og Romsdal) ble dyvelsdrek brukt<br />
som et verneråd både for mennesker (se over) og<br />
husdyr; i begge tilfeller skulle det holde farlige dyr<br />
på avstand. Karl Henry Hovland fra Strande beskrev<br />
følgende bruk for å beskytte buskapen:<br />
«(...) Det var også brukt å smøre på krøter, særlig på<br />
lam når de ble sluppet på fjellet om våren. Og med<br />
den gode luktesansen rovdyrene har, er det ikke<br />
utrolig at en lukt de avskydde eller fant mistenksom,<br />
holdt dem vekk fra husdyra.» (Austigard & Parelius<br />
1984:84).<br />
Også i Oppdal (Sør-Trøndelag) brukte man dyvelsdrek<br />
som et verneråd for husdyrene, men her tok<br />
man for sikkerhets skyld en hel rekke ingredienser<br />
med i smurningen. Oppskriften er omtrent den<br />
samme som for kukur (se over):<br />
«Ein laut finne på mangt for å freiste å halde bjønnen<br />
frå buskapen. Sume laga ei blanding av tjuru, divelstrek,<br />
bøvergjeld og kvitlauk som dei smurde på dyra<br />
når dei vart slept åt hamna.» (Rise 1947:149).<br />
Rise (1951:196ff) gjengir dessuten en svarteboksoppskrift<br />
fra 1813, gjort på Emangsmorken i Oppdal<br />
(Sør-Trøndelag). Her inngår dyvelsdrek i et råd<br />
for å holde bjørnen unna husdyrene:<br />
«8. For Bjørnen skal ei skade det.<br />
Tag Bevergield, Dyvelstræk, og Hvitløk. Det skal blandes<br />
i Tiære. Stryg Kreaturet i Hovedet med denne<br />
Salve og bagover Lænden, da skal ingen Biørn skade<br />
det.» (Rise 1951:197).<br />
Svare (1950, 1973) beskriver en lignende bruk av<br />
dyvelstrek i Vefsn i Nordland. Her inngikk den i en<br />
blandingsmedisin, ku-krøba, med syv mulige<br />
ingredienser; i praksis brukte man bare et utvalg<br />
av disse. Blandingen skulle sikre at man fikk god<br />
melk og lykke med buskapen, men også holde<br />
rovdyr unna. Dyvelstrek troner øverst på listen, og<br />
beskrives blant annet som følger:<br />
(...) «Dei nytta dyvelstræk mot udyra, helst vargen<br />
og røven.<br />
Når dei hadde dyvelstræk på lòmman 'å våren, tok<br />
ikkje røven dei. Der dei la ut dyvelstræk, viste ikkje<br />
vargen seg.» (Svare 1973:287).<br />
Man kunne også ha dyvelstrek i små poser som<br />
buskapen fikk festet til halsbåndet. Svare (1973)<br />
har følgende opptegnelse:<br />
«– Dæ e kan minnast va at di sydd fast små lerposæ<br />
på bjøllbandet. Ke di ha i posan? Dæ va førskjelli, dæ<br />
va dyvelstræk og dverg-kulår, og e veit kje ke dæ<br />
kunn no varæ.» (Svare 1973:296).<br />
Ifølge folketradisjonen i Leksvik i Nord-Trøndelag<br />
holdt dyvelsdrek skadedyr unna, men bruk på<br />
seterplassen var til gjengjeld til skade for naboene:<br />
«Til denne medisinen knytte det seg også ovtru. Somme<br />
kunne slå dyvelsdrek på krøtera sine første dagen<br />
på setra. Når dei gjorde slikt øydela dei budråtten for<br />
dei på grannesetrene, påstod folk.» (NEG 80: 18183,<br />
8).<br />
En mer utførlig omtale av fenomenet finnes hos<br />
Røstadsand (1981):<br />
«I gammel tid skulle det være en kone i Vanvikan som<br />
kunne litt mer enn folk flest. Hun laget medisin for å<br />
få kyrne døgdigere.<br />
36 <strong>Blyttia</strong> 62(1), 2004