Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Torbjørn Alm<br />
danger (Hordaland), brukte kamferdråper og dyvelsdrek<br />
som medisin mot slike plager:<br />
«Fleire av pasientane var kvinner som leid av «Modersyge»,<br />
delvis med krampe. Mot dette gav Erling<br />
«Laxerpulver», og mot «et Slags Modersyge» gav<br />
han «Kampherdraaber, maaske blandet med lidt Dyvelsdrek».»<br />
(Bø 1972:92).<br />
Som nevnt over, inneholder både dyvelstrek Ferula<br />
assa-foetida og andre Ferula-arter ferujol, som<br />
hindrer graviditet og fremkaller abort. Bevisst bruk<br />
av dyvelstrek som abortmiddel i Norge fremgår av<br />
en svarteboksoppskrift fra Rustad i Elverum (Hedmark):<br />
«At en Pige kand fordrive sit Foster<br />
Bævergield, Dyvelstræk, lidet Vitriol paa Brendeviin<br />
sat at drikke.» (Evensen 1994:99).<br />
I de samme svartebøkene finnes det også en oppskrift<br />
som bare nevner bevergjell:<br />
«Et andet<br />
Med god bævergield kan og fordrives foster baade<br />
fra folk og fæe.» (Evensen 1994:99).<br />
Bruksområdet peker klart i retning av at det i virkeligheten<br />
er dyvelstrek folk har brukt – etter innkjøp<br />
av apotekenes vanlige erstatningsvare.<br />
Mørch (1965, 1976b) gir detaljerte opplysninger<br />
om «bevergjell» som abortmiddel i Buskerud.<br />
Også her tyder både bruksområdet og de øvrige<br />
egenskapene som er nevnt på at det anvendte<br />
stoffet i realiteten var dyvelsdrek. Fra Krødsherad<br />
nevner Mørch (1976b:998) at en kvinne ble trukket<br />
for retten i 1753 mistenkt for å ha brukt «sterke og<br />
slemme midler» til å fremkalle abort – trolig dyvelsdrek.<br />
En utfyllende omtale av «bevergjell» i<br />
samme verk peker klart i denne retning. Stoffet<br />
dukker nemlig opp også i en annen rettssak i<br />
Krødsherad, igjen som følge av mistanke om fremprovosert<br />
abort. De øvrige egenskapene som er<br />
nevnt skal vi etter hvert stifte nærmere bekjentskap<br />
med – i omtalen av noen av bruksområdene for<br />
dyvelsdrek:<br />
«Til «sterke og slemme» midler regna de gamle<br />
med bevergjel. Den var å få kjøpt på apoteket og<br />
hadde underlige krefter i seg. Med den kunne de<br />
drepe en orm ved bare å sveive en ring i lufta rundt<br />
ormen, den ble brukt når de laget fiskesmurning og<br />
som middel til å drive foster med. (...) Det er nå mer<br />
enn hundre år siden ei jente og en gutt her var mistenkt<br />
for fosterfordrivelse. Ved forhøret kom det opp<br />
ymse sider ved denne lyssky delen av menneskelivet.<br />
Ved slåttetider var gutten på Hamremoen her. I<br />
folkestua var det mange mennesker, blant dem kryllingen<br />
Jon Garnbinder.<br />
Han satt der nokså full, men holdt noe i neven.<br />
Dette var bevergjel, sa han. Han kunne sove trygt<br />
hvor han ville, for ormen. Gutten byttet til seg biten,<br />
en halv tomme lang, den så ut som skråtobakk, mot<br />
brennevin. Han stakk den i lomma uten å undersøke<br />
den så nøye. – Han hadde ingen tanke på å nytte<br />
dette stoffet til noe lovstridig, for han hadde ikke<br />
greie på at det kunne brukes til annet enn fiskesmurning<br />
og til å jage orm med. Men folk opplyste at bevergjel<br />
kunne brukes til mer. Derfor ble han spurt om han<br />
hadde kjøpt det for å skaffe jenta abort. Han hadde<br />
også fått tak i kvikksølv, og spørsmålet var om det<br />
var til jenta for å drive det «til å gå løst.» –<br />
Gutten hadde virkelig vært i klemme, han hadde<br />
fått brev fra jenta at han måtte komme og «gjøre en<br />
forandring med henne.» – Men han blånektet å ha<br />
prøvd med fosterfordrivelse. – Så vidt vi kan se,<br />
slapp han med det.» (Mørch 1976b:999).<br />
Merk forøvrig at Jon Garnbinders utsagn om at<br />
han takket være «bevergjell» kunne sove trygt hvor<br />
han ville ganske sikkert har dobbelt bunn. Også i<br />
Sigdal og Eggedal var folk klar over at stoffet kunne<br />
fremkalle abort:<br />
«Men det va fali med bøverjelln. Ein måtte ikkje ha’n i<br />
huset der det var kvinnfølk som va på veig, ellså gikk<br />
det gæli med ongen. Likeens kasta krøttera nå’n kom<br />
i fjøs, der det va tidde krøtter, me’n.» (Mørch 1965:<br />
1210).<br />
På sommertinget på Tårstad i Evenes (Nordland)<br />
20. juni 1742 ble en ung pike anklaget for samleie<br />
utenfor ekteskap (leiermål). Hun oppga bruk av<br />
bevergjell (igjen ganske sikkert dyvelsdrek) og<br />
ymse magiske remedier som forklaring på hvorfor<br />
hun ikke var blitt gravid:<br />
«Hvortil Margrethe Christensdatter svarede: De<br />
bruger Raad derfore og bær Bævergiel paa sig og<br />
en Spoen eller Fliis af Alter eller bag Kierkedøren, og<br />
en Fliis af den 3die Lund i Fieren» (Pettersen 2003:<br />
51).<br />
I Østfold er utvendige svuller eller svulster blitt behandlet<br />
ved påsmøring av veivortemelk Euphorbia<br />
esula, eller med en blanding av bevergjell og dyvelsdrek<br />
(Wilse 1779:435, Reichborn-Kjennerud<br />
1930:26, 1933a:161):<br />
«Øxler ): Gevæxter, paasmøres Saften af Urten Esula,<br />
eller Dyvelsdræk og Bevergeel paaligges.» (Wilse<br />
1779:435).<br />
På Senja i Troms ble dyvelsdrek brukt til å behandle<br />
utslett og kløe. En jentunge hadde fått store<br />
byller og blemmer på kroppen, som verket og<br />
sved. Behandlingen bestod i røyking med einer<br />
Juniperus communis, kombinert med påsmøring<br />
av tjære og dyvelsdrek:<br />
«Anders Ånesa kom og såg på meg. Han sa at ho<br />
mor skulle hente eine, og på einekvistane skulle ho<br />
mor smøre råtjære og ha litt dyvelsdrek på kroppen<br />
min. Så skulle ho tenne varme på einen og la røyken<br />
komme på kroppen min. Eg blei frisk og fekk ikkje noe<br />
merke etter såra.» (Brox 1970:166).<br />
I Vefsn (Nordland) ble dyvelsdrek brukt til behand-<br />
28 <strong>Blyttia</strong> 62(1), 2004