Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Blyttia_200401_skjer.. - Universitetet i Oslo
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Torbjørn Alm<br />
bl.a. inneholder dyvelsdrek er patentert i USA (Hoc<br />
king 1997:919).<br />
Dyvelsdrek skal ha en positiv virkning ved nervøse<br />
plager (Rätsch 1990:59, Manniche 1993:102,<br />
Lawless 1995:143, Chevalier 1996:209, Polunin<br />
& Robbins 1999:103). I Europa er stoffet blitt flittig<br />
brukt mot hysteri, nevroser og andre sykdommer<br />
av psykiatrisk art (Rätsch 1995:76). Behandlingen<br />
kan skje på ulike vis, innvendig ved at stoffet spises<br />
eller drikkes, og utvendig ved påsmøring. Dyvelsdrek<br />
kan også brennes eller røykes. I Tibet<br />
brukes slik røyk f.eks. til å drive ut onde ånder;<br />
også den katolske kirke har tatt stoffet i bruk til<br />
dette formålet (Rätsch 1999:42).<br />
Dyvelsdrek er dessuten et av mange planteekstrakter<br />
som har vært brukt i heksesalver<br />
(Rätsch 1998:752). Det er mulig at dyvelsdrek inhalert<br />
i form av røyk har visse hallusinogene egenskaper<br />
(Rätsch 1998:783-784).<br />
Dyvelsdrek i Norge: litt om<br />
kildematerialet<br />
Fremstillingen som følger, bygger i hovedsak på<br />
trykte kilder – hvor dyvelsdrek ofte er med i omtaler<br />
av folkemedisin og folkelig veterinærmedisin, men<br />
stundom blir nevnt også i nokså uventede sammenhenger.<br />
Både navnet, stoffet og bruken er såpass<br />
særpreget at mange forfattere nevner dyvelsdrek.<br />
Så langt jeg kjenner til, er det imidlertid bare<br />
Aas (1990) som har skrevet en egen artikkel om<br />
dyvelsdrek, i form av en liten samling av tradisjon<br />
om bruken i Møre og Romsdal.<br />
I tillegg til trykt litteratur har jeg studert utvalgte<br />
deler av materialet i arkivene til Norsk etnologisk<br />
gransking (NEG), hvor spørreliste 80 (1960) inneholdt<br />
et eget punkt om dyvelsdrek. Spørsmål 8<br />
lyder som følger: «Kjente folk ein medisin som<br />
vart kalla «dyvelsdrekk» eller noko liknande, korleis<br />
vart den brukt og kva var det i den?» Noen spredte<br />
opplysninger er også funnet i svarene på spørreliste<br />
43 (1954) og 75 (1959). Noen dialektnavn på<br />
dyvelsdrek (se tabell 1) er trukket ut av de to sistnevnte.<br />
Svarene på spørreliste 80 er mindre egnet<br />
til dette formål, ettersom skriveformen dyvelsdrekk<br />
er brukt i selve spørsmålet, og nok kan ha ledet<br />
folk til å oppfatte dette som en mer korrekt betegnelse<br />
enn de tallrike dialektvariantene. En påfallende<br />
stor andel av svarene bruker denne skriveformen,<br />
til tross for at de stammer fra vidt spredte<br />
områder av landet, og representerer en lang rekke<br />
dialekter.<br />
En del materiale er også funnet i arkivet til<br />
Norsk folkeminnesamling (NFS) og i seddelarkivet<br />
til Norsk ordbok (her forkortet NOS).<br />
Norske navn på dyvelsdrek<br />
De norske navnene på dyvelsdrek er i all hovedsak<br />
nær beslektet med det tyske Teufelsdreck, lavtysk<br />
Düwelsdreck (Jansen 1911:12, 1940:13, Seip<br />
1919:66, Knudsen & Sommerfelt 1937). Det forekommer<br />
imidlertid noen små dialektvariasjoner,<br />
som nok delvis skyldes at de som har notert tradisjonen<br />
har valgt ulike skriveformer (sml. Hellevik<br />
1978:330). Divelsdrek(k), divelstrek(k), dyvelsdrek(k)<br />
og dyvelstrek(k) er de vanligste formene.<br />
Sisteledd på -drekk, -drikk og -drykk er kanskje<br />
blitt til i den tro at ordet har noe med drikk å gjøre.<br />
Dette er opplagt tilfelle i en samling av ord brukt i<br />
dialekten i Søndre Land (Oppland), hvor navnet er<br />
forklart som følger (men tolkningen må kanskje<br />
stå for forfatternes regning):<br />
«Dyvelsdrekk (einn) – sterk drikk, også medisin»<br />
(Engelien & Solum 1998:23).<br />
Former som -trek(k) og -trik(k) røper imidlertid at<br />
slett ikke alle har tolket navnet slik. En folkelig kommentar<br />
til de mange formene finnes i et notat i<br />
seddelarkivet til Norsk ordbok, fra Ullensaker i<br />
Akershus:<br />
«Divelsdrekk -ein. Ofte slurvete og uvettu’ uttale:<br />
«Divelstrikkt». Dei gamle, som je kan minnes, tala om<br />
«divelstrikt» – dævelsdrekk – som no’ særskilt, som<br />
hadde de namne.» (NOS; udatert).<br />
Dyvelsdrek oppfattes vanligvis som et hankjønnsord,<br />
men intetkjønnsformer forekommer (Sørlie<br />
1943:62, Hermundstad 1950:150, Beito 1954,<br />
Hellevik 1978:330). Tilsvarende navn finnes i Danmark<br />
(Kristensen 1922, Hauberg 1927, Brøndegaard<br />
1987a, 1987b, 1987c, 1987d) og Sverige<br />
(Rathje 1983, Svanberg 1998:99).<br />
Fra Bergenstrakten oppgir Flood (1892:57) og<br />
Jansen (1911:10, 1940:11) dessuten budyvelstræk<br />
som et folkelig navn på apotekvaren. Forleddet<br />
bu- sikter til bufe, og levner ingen tvil om at middelet<br />
først og fremst var tenkt brukt til veterinærmedisinske<br />
formål. Navnet finnes også hos Reichborn-<br />
Kjennerud et al. (1921:95), trolig med førsteutgaven<br />
av Jansens oversikt over folkelige apotekvarenavn<br />
i Norge (Jansen 1911) som kilde. Svare<br />
(1950:57, 1973:287) oppgir det samme navnet fra<br />
Vefsn i Nordland, med en liketil forklaring: «(...)<br />
vart som namnet seier, nytta til kreturmedisin.»<br />
Avvikende navn som løkdråper og birumbaska<br />
er kjent i Norge (Flood 1893:297, Jansen 1911:8,<br />
1940:8, 29, Holck 1996:113), men synes ikke å ha<br />
vært særlig utbredt. En oversikt over norske navn<br />
22 <strong>Blyttia</strong> 62(1), 2004