Kostråd for å fremme folkehelsen og forebygge ... - Helsedirektoratet
Kostråd for å fremme folkehelsen og forebygge ... - Helsedirektoratet
Kostråd for å fremme folkehelsen og forebygge ... - Helsedirektoratet
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Kostr<strong>å</strong>d</strong> <strong>for</strong> <strong>å</strong> <strong>fremme</strong> <strong>folkehelsen</strong> <strong>og</strong> <strong>for</strong>ebygge kroniske sykdommer<br />
grønnsaker (19,20,21,22,23). Det er sannsynlig at <strong>for</strong>bindelser i frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker har additive<br />
eller synergistiske effekter, <strong>og</strong> at det er mange <strong>for</strong>skjellige mekanismer som sammen kan <strong>for</strong>klare den<br />
reduserte risiko <strong>for</strong> kreftsykdommer. En annen mulig mekanisme kan være at et høyt inntak av frukt,<br />
bær <strong>og</strong> grønnsaker ofte vil være p<strong>å</strong> bekostning av andre matvaregrupper som eventuelt kan øke<br />
kreftrisiko, enten direkte eller via økt risiko <strong>for</strong> overvekt <strong>og</strong> fedme (se faktaboks 5.3). Kapittel 2 <strong>og</strong><br />
vedlagte CD i rapporten fra World Cancer Research Fund (2) gir en omfattende beskrivelse av mekanismer<br />
(<strong>for</strong> eksempel betennelsesreaksjoner, apoptose, angi<strong>og</strong>enese, detoksifisering, genregulering,<br />
cellesignallering) som kan <strong>for</strong>klare effekter av frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker p<strong>å</strong> kreftrisiko.<br />
c) Type 2-diabetes<br />
Systematiske kunnskapsoppsummeringer<br />
De systematiske kunnskapsoppsummeringene som er benyttet i denne rapporten, har ikke vurdert<br />
sammenhengen mellom inntak av frukt, bær, grønnsaker, rotvekster, belgvekster, nøtter, frø, krydder<br />
<strong>og</strong> urter <strong>og</strong> type 2-diabetes.<br />
Frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker er rike p<strong>å</strong> fiber. WHO (4) konkluderer med at det er sannsynlig at fiberrike<br />
produkter som frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker <strong>og</strong> helkornprodukter reduserer risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes.<br />
American Diabetes Association (24) konkluderer med at det er ”level B evidens” (dvs. sannsynlig<br />
evidens) <strong>for</strong> at fiberrike matvarer reduserer risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes hos personer som har høy risiko<br />
<strong>for</strong> <strong>å</strong> utvikle sykdommen. De konkluderer <strong>og</strong>s<strong>å</strong> at det ikke finnes tilstrekkelig dokumentasjon i dag til<br />
at man kan avgjøre om matvarer med lav glykemisk indeks reduserer risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes (24).<br />
Flere systematiske kunnskapsoppsummeringer har vurdert helseeffekten av et mer sammensatt<br />
kosthold hvor frukt, bær grønnsaker, belgvekster, rotvekster <strong>og</strong> nøtter inng<strong>å</strong>r. Dette er beskrevet i<br />
kapittel 17.<br />
Andre viktige kunnskapsoppsummeringer <strong>og</strong> studier<br />
Enkelte studier har funnet at et høyt inntak av frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker reduserer risiko <strong>for</strong> type 2diabetes,<br />
men dette er ikke funnet i alle studier. I EPIC-studien (25) fant man at frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker,<br />
spesielt vitamin C-rike produkter, reduserte risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes. I en metaanalyse av<br />
Carter <strong>og</strong> medarbeidere (26) basert p<strong>å</strong> 6 prospektive kohortestudier (totalt 223 512 personer) med<br />
median oppfølgingstid p<strong>å</strong> 13,4 <strong>å</strong>r fant man at personer med et daglig inntak p<strong>å</strong> 1,35 porsjoner<br />
(”servings”) med grønne bladgrønnsaker hadde 14 % redusert risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes sammenlignet<br />
med personer som bare spiste 0,2 porsjoner per dag.<br />
Frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker er sammen med helkornprodukter en hovedkilde til fiber i kostholdet.<br />
Et relativt stort antall vitenskapelige artikler finner at et kosthold med mye fiber reduserer risiko <strong>for</strong><br />
type 2-diabetes. En usikkerhet i disse studiene er at fiber defineres ulikt i <strong>for</strong>skjellige studier.<br />
Poteter har en relativt høy glykemisk indeks <strong>og</strong> er satt i sammenheng med økt risiko <strong>for</strong> type 2diabetes<br />
(27). F<strong>å</strong> vitenskapelige studier med god design er imidlertid gjennomført, <strong>og</strong> resultatene er s<strong>å</strong><br />
langt variable <strong>og</strong> tillater ikke at man trekker noen konklusjon.<br />
Enkelte epidemiol<strong>og</strong>iske studier har funnet at nøtter <strong>og</strong> peanøtter muligens reduserer risiko <strong>for</strong><br />
type 2-diabetes (28). Dette støttes av korttidskliniske intervensjoner som finner gunstige effekter p<strong>å</strong><br />
blodlipider <strong>og</strong> postprandial glykemi <strong>og</strong> oksidativt stress. Det er der<strong>for</strong> mulig at nøtter <strong>og</strong> peanøtter kan<br />
redusere risiko <strong>for</strong> type 2-diabetes.<br />
Mekanismer<br />
Frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker har som regel lav energitetthet (se faktaboks 5.3), unntak er nøtter, avokado<br />
<strong>og</strong> tørket frukt. Det finnes god dokumentasjon <strong>for</strong> at matvarer med lav energitetthet reduserer risiko<br />
<strong>for</strong> overvekt <strong>og</strong> fedme (2), <strong>og</strong> at <strong>for</strong>ebygging av vektøkning <strong>og</strong> vektreduksjon kan redusere risiko <strong>for</strong><br />
type 2-diabetes (24,7,5).<br />
d) Overvekt <strong>og</strong> fedme<br />
Systematiske kunnskapsoppsummeringer<br />
World Cancer Research Fund (2) har gjennomført en omfattende litteraturgjennomgang om <strong>å</strong>rsakene<br />
til vektøkning, overvekt <strong>og</strong> fedme. Det er usikkert om inntak av frukt, bær <strong>og</strong> grønnsaker i seg selv vil<br />
p<strong>å</strong>virke risiko <strong>for</strong> overvekt <strong>og</strong> fedme. Basert p<strong>å</strong> en rekke epidemiol<strong>og</strong>iske <strong>og</strong> mekanistiske studier<br />
52