You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ÊÚ ·¼» ï O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ÕËÔÌ<br />
ÚËÔÔÜ×ÍÌÎ×ÞËÍÖÑÒ<br />
Õ«´¬«®ó ±¹ ²¿¬«®³¿¹¿·²<br />
º±® ®»¹·±²»² Ó»´¼¿´ô Ó·¼¬®» Ù¿«´¼¿´ô Ñ°°¼¿´ ±¹ λ²²»¾«<br />
Ò® í ó Ÿ®¹¿²¹ ï ó îîò »°¬»³¾»® îððì
ÕËÔÌ«®<br />
Sesseng<br />
󹻬»²Eli<br />
Õ«´¬«® µ¿´ µ±¬»<br />
Når kommune<strong>no</strong>rge, og andre skal spare penger, da skjærer de <strong>ned</strong> på<br />
kulturbudsjettet. Ikke for det at de mener at kultur er uviktig, men de mener at det er<br />
<strong>no</strong>e som "kjem tå se sjøl". Kultur skal ikke koste <strong>no</strong>e, kultur er <strong>no</strong>e som en og hver av<br />
oss skal bedrive på fritida! De ßeste tenker hvertfall sånn.<br />
Sjøl jobber jeg i en kommune som blir nødt til å spare penger. Det skal de blant<br />
annet gjøre ved å sparke reiselivskonsulenten, kulturkonsulenten og<br />
personalkonsulenten. Mens det i festtaler sies at "vi satser sterkt på reiseliv og kultur,<br />
begge deler er viktige, vi er stolte over kulturlivet, og vi har et ßott reiselivsprodukt!!"<br />
Forstå det den som kan!<br />
Spel er blitt en populær foreteelse. Det sies at i Norge har hver grend sitt spel. En<br />
kan sikkert reise Norge på kryss og tvers i ßere somre uten å komme igjen<strong>no</strong>m alt.<br />
Spel, eller utendørs teater er med på å sveise bygdesamfunnet sammen. Det får folket<br />
i bygda/grenda til å arbeide mot felles mål. Når publikum strømmer inn på arenaen<br />
og siste applaus har lagt seg, er alle som har bidratt stolte og glade. Ei stund.<br />
Men det går ikke i lengden med bare gratis innsats! De ßeste går lei etter et par tre<br />
år, de vil bruke sommermå<strong>ned</strong>ene til "<strong>no</strong>e annet". Da dør spelet, og bygda sitter igjen<br />
med tomme spellplasser som ofte forfaller.<br />
Det er ikke alltid kvaliteten som gjør at enkelte spell overlever år etter år etter år.<br />
Nei, overlevelsesevnen beror først og fremst på at "<strong>no</strong>en" har sett muligheten og satsa<br />
på "Mari fra Utskjæret" eller hva det nå enn måtte hete. En eller ßere av<br />
bygdas/kommunens bedrifter/foretak har forstått at "Mari fra Utskjæret" kan sette<br />
oss på kartet. Dette kan trekke folk hit, dette skaper virksomhet og røre og gir oss<br />
positiv omtale! De går inn med penger, mange penger, og mener <strong>no</strong>e med satsinga si.<br />
Dette igjen gir ny giv til spelkomiteen, ny giv slik at det blir lettere å få med folk,<br />
ny giv slik at spelet kan utvikles til å bli bedre og bedre.<br />
Jeg jobba i to sesonger på Smøla med sagaspelet "Fru Guri av Edøy" Dette spelet<br />
har nå gått i 12 år, og ingen ting tyder på at interessen har minket.<br />
Jeg er imponert over hva Smølværingene har satsa på dette!<br />
Kulturkonsulenten og næringskonsulenten jobber begge med "Fru Guri"<br />
halvparten av året! De har store og gode sponsorer som har skjønt viktigheten av<br />
sagaspelet.<br />
De får støtte fra Norsk Kulturråd, fra fylkeskommunen i Møre og Romsdal, og de<br />
har samarbeid med Teatret Vårt i Molde og med kulturnett Nord-Møre.<br />
Smøla, med sine ca. 2000 innbyggere har klart det!!<br />
De har klart å holde det gående, blant annet fordi de kan betale hjelpere og aktører.<br />
Fordi "Fru Guri" har skapt samhold og identitet, fordi de kan både tenke og handle<br />
profesjonelt!<br />
Dette har ringvirkninger langt utover de dagene spelet pågår.<br />
Ei sterk satsing på kultur både fra det offentlige og fra det private næringsliv gjør<br />
at bosettinga opprettholdes, og at både næringslivet og det offentlige får de<br />
kvaliÞserte folka de trenger.<br />
Både våre politikere, lokalt og sentralt og næringslivet må være bevisst på dette,<br />
og trå skikkelig til slik at kulturen og bedriftene kan utvikles og samarbeide om å<br />
holde liv i bygda.<br />
Det er nemlig klare sammenhenger mellom kulturaktivitet og valg av<br />
bostedskommune.<br />
Det må satses penger på kulturen. Bygde<strong>no</strong>rges politikere må se at kultur er<br />
viktig. Kultur er ikke pynten på kaka, kultur er både botten og topp. Vi må bort fra at<br />
kultur er <strong>no</strong>e som hører fritida til, og at det er gratis. Kulturen må bli profesjonell!<br />
Kultur skal ikke være gratis, kultur skal koste!<br />
Bygde<strong>no</strong>rge har frista med Þn natur, ren luft, godt vatn og rike muligheter for jakt,<br />
Þske og friluftsliv i årevis. Vi har ikke blitt ßere av den grunn. Dette må både<br />
politikere og byråkrater snart forstå!<br />
ÊÚ ·¼» î O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
- Eli Sesseng -<br />
kulturkonsulent i Holtålen kommune<br />
Õ«´¬<br />
Õ«´¬«®ó ±¹ ²¿¬«®³¿¹¿·²»¬ º±® ®»¹·±²»²<br />
Ó»´¼¿´ô Ó·¼¬®» Ù¿«´¼¿´ô Ñ°°¼¿´ ±¹ λ²²»¾«<br />
Redaktør:<br />
Dagnn Vold<br />
volds@online.<strong>no</strong><br />
Redaksjon:<br />
DagÞnn Vold og Mari Haugset<br />
Redaksjon og abonnement:<br />
VOLDs FotoGraske AS<br />
Rebustorget, Berkåk, 7391 Rennebu<br />
Telefon 72 42 76 66 - Telefax 72 42 79 97<br />
epost volds@online.<strong>no</strong><br />
Kulturkontakter:<br />
Meldal - kulturkonsulent Åse Bollingmo<br />
tlf. 72 49 51 00<br />
Midtre Gauldal - kultursekretær<br />
May Britt Aas<br />
tlf. 72 40 30 63<br />
Oppdal-kulturlederKari Storli Simonsen<br />
tlf 72 40 15 10<br />
Rennebu - enhetsleder Astri Snildal<br />
tlf 72 42 81 67<br />
An<strong>no</strong>nser:<br />
VOLDs FotoGraÞske AS<br />
Abonnement <strong>2004</strong>:<br />
Kulturmagasinet sendes gratis alle<br />
husstander i Meldal, Midtre Gauldal,<br />
Oppdal og Rennebu.<br />
Abonnement ute<strong>no</strong>m regionen kr 100,-<br />
Opplag: 8 500<br />
Produksjon/Utgiver:<br />
DagÞnn Vold, VOLDs FotoGraÞske AS<br />
Trykk:<br />
ST Trykk AS, Orkanger<br />
Forsiden:<br />
Skårvold gård, Støren<br />
Foto: DagÞnn Vold<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Frem med vår nære fortid<br />
- før den blir glemt for alltid!<br />
ײ°·®»®»²¼»<br />
ÊÚ ·¼» í O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
En ivrig leser av <strong>KULT</strong><br />
om magasinet sin misjon!<br />
Det er en inspirerende oppgave å arbeide med kultur- og naturmagasinet <strong>KULT</strong>.<br />
De to første utgavene har ført til mange positive tilbakemeldinger fra lesere og<br />
an<strong>no</strong>nsører. Samarbeid med kulturkrefter på tvers av kommunegrensene har gitt<br />
oss mange Þne opplevelser og ny inspirasjon.<br />
Det er stor interesse for det vi driver med, og spesielt gledelig er det at når vi ringer<br />
for å avtale intervju, møter vi bare velvilje og engasjement. Herlig! Vi føler at vi er<br />
med og åpner nye «kulturdører» på tvers av kommunegrensene.<br />
Vi har etter hvert fått ßere skribenter, og enda ßere vil det bli i neste utgave som<br />
kommer 24. <strong>no</strong>vember. Vi har fått mange innspill til artikler i denne tredje utgaven,<br />
og det ønsker vi gjerne også til «førjulsutgaven».<br />
Det er inspirerende å arbeide med <strong>KULT</strong>!<br />
God kulturell høst til dere alle!<br />
- DagÞnn Vold -<br />
NB: Denne utgaven har redusert antall fargesider på grunn av ombygging på<br />
trykkeriet.<br />
Utgivelser <strong>2004</strong><br />
Nr. Utgivelse Frist for stoff<br />
Nr. 4 onsdag 24. <strong>no</strong>vember fredag 12. <strong>no</strong>vember<br />
An<strong>no</strong>nsepriser <strong>2004</strong><br />
1/1 side kr 5.500,00<br />
1/2 side kr 3.000,00<br />
1/4 side kr 1.650,00<br />
1/8 side kr 900,00<br />
pr. mm kunngjøringer kr 6,20<br />
Prisene inkluderer oppsett og farger.<br />
Mva. kommer i tillegg.<br />
VOLDs FotoGraske AS - tlf 72 42 76 66 - epost: volds@online.<strong>no</strong><br />
Maltøl<br />
side 16<br />
×ÒÒØÑÔÜ<br />
Kulturgjesten 2<br />
Rennebus kommuneblomst 4<br />
Byggeskikkveileder i Meldal 4<br />
Terje rocker med Johndoe 7<br />
Fast busetting på Nerskogen 8<br />
Veiviserne 9<br />
Storåsfestivalen en suksess 9<br />
Jubileumsuttsilling Bjarne Rise 10<br />
Korporalsbrua 10<br />
Musikalprosjektet på hjul 13<br />
Linnea, «granku´plåster<br />
&tjurrusalv» 13<br />
Dansegalla for funksjonshemmede 14<br />
Du - en litterær kunstner! 14<br />
Storbekkøya museumsseter 14<br />
Skårvoll gård og museum 15<br />
Johanna og Arne brygger maltøl 16<br />
Innlandsambassaden 17<br />
Jøldalshytta 18<br />
Næringshager 18<br />
RennebuSpæll 18<br />
Kulturprisen til Ronny Kjøsen 19<br />
Trollheimen Kjøtt 19<br />
Meldal folkebibliotek 19<br />
Skuespiller i <strong>no</strong>rgestoppen 20<br />
Tabloid murstein om Oppdal 22<br />
teXum 23<br />
Fjellmesse & Fårikålfestival 24<br />
Pilgrimsleia gjen<strong>no</strong>m Meldal 26<br />
Dugnadsåndas kraft og muligheter 26<br />
Naturaktivitet i Bulia 29<br />
Store lille lotto 30<br />
Fionas drøm 30<br />
Turkart i Singsås 32<br />
Kulturopplevelser 32<br />
í
Rennebus kommuneblomst - Hengebjørk «Betula pendula»<br />
Hengebjørka er ofte 8-25 meter høy. Barken på eldre trær er grovt ru og oppsprukket <strong>ned</strong>e. Eldre kvister henger vanligvis.<br />
Bladene er trekantede og taggete i kantene. Hengebjørka vokser på tørr mark, berg og urer <strong>no</strong>rdover til Trøndelag.<br />
Sevja stiger i bjørkestammene lenge før våren har vist seg. Når lauvet spretter, slutter sevja å renne. Bjørkebladene skal<br />
plukkes tidlig på våren mens de er lysegrønne, andre mener at man skal plukke dem før de spretter ordentlig ut, mens de ennå<br />
er klebrige små "museører".<br />
Bjørk er det tresalget som har vært mest anvendt i gammel tid. Ved av bjørk var det beste brensel og kvistene ble nyttet til<br />
sopelimer. Neveren ble bruk til taktekking, kurvßetting og skrivepapir. Til og med sko ble laget av bjørkenever (birkebeinerne).<br />
Den brune innerbarken ble i stor utstrekning brukt til garving av skinn.<br />
Þ§¹¹»µ·µµª»·´»¼»®<br />
· Ó»´¼¿´<br />
I Meldal er byggeskikk innarbeidet som en<br />
del av «Kulturlandskapsplan for Meldal».<br />
Dette har resultert i en egen brosjyre, som<br />
sammen med annet materiell brukes som<br />
veiledning i byggesaker.<br />
Utover 90-tallet ble det stor interesse for<br />
kulturlandskapstiltak, og i det siste har det vært<br />
mye fokus på tilgroing av kulturlandskapet,<br />
forteller Ragnar Grefstad, ansatt i Meldal<br />
kommune.<br />
I2003 ble det igangsatt et prosjekt fra<br />
fylkesmannen med fokus på særlig verdifulle<br />
kulturlandskap. Ragnar forteller at i Meldal<br />
valgte de å ta for seg byggeskikken litt ekstra.<br />
Vi ville sette fokus på det å ta vare på og<br />
gjenskape bygninger, og komme bort fra<br />
mentaliteten «riv og kast». Det har vært viktig<br />
å se på bygningsdetaljer, plassering av hus i<br />
terrenget og plassering av hus i forhold til<br />
hverandre. Vi ønsket også å aktivisere<br />
håndverkere til å bli kritisk til listverk, vinduer<br />
og lignende, og vi har arrangert kurs i<br />
materialkunnskap og stedstilpassa materialer,<br />
forteller Ragnar. Dette har ført til at to<br />
gårdbrukere har starta med sagbruk og <strong>no</strong>en<br />
har begynt med lafting. Så det hele har ført med<br />
seg næringsutvikling også.<br />
Viktig med informasjon<br />
For å opprettholde interessen og<br />
informere videre ble det til at vi laget brosjyren<br />
om byggeskikk. Brosjyren bruker vi blant annet<br />
til faglig veiledning i forhåndskonferanser i<br />
byggesaker. Brosjyren og supplerende materiell<br />
er basis i samtalen. Samtidig har vi en oversikt<br />
over produsenter av aktuelle bygingsartikler.<br />
Ragnar forteller at de ønsker å påvirke i<br />
riktig retning uten å overstyre. Det er viktig å ta<br />
vare på kulturelle verdier uten at en trenger å<br />
Þnne opp kruttet hver gang.<br />
En helhet<br />
Byggeskikken henger sammen med<br />
kulturlandskapet. Plassering av husa må sees i<br />
en helhet, og tilpasses stedet. Det er viktig å<br />
være bevisst på landskapsrom, og<br />
reiselivsnæringa er også ivrig på dette. Det er<br />
trivelig når vi kan avspeile både kultur og<br />
historie. Som det heter - uten fortid ingen<br />
fremtid!<br />
Men samtidig er det også viktig å ha klart<br />
for seg at ting naturlig forandrer seg gjen<strong>no</strong>m<br />
utvikling. Spørsmålet er da om vi er bevisste<br />
<strong>no</strong>k til å ta vare på det som er verdt å ta vare på.<br />
Dette blir det mere og mere fokus på, og her har<br />
vi enda mye å hente, sier Ragnar Grefstad.<br />
ÊÚ ·¼» ì O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ì<br />
Tekst: DagÞnn Vold<br />
Foto: D. Vold / Ragnar Grefstad<br />
Meldal prestegård.<br />
Ny garasje med bruk av elementer<br />
fra eldre bygning<br />
Kvam Storstuggu,<br />
med nybygd generasjonsbolig.<br />
Ditt hus er andres utsikt.<br />
S<strong>no</strong>en. Bruk av tradisjonell omramming og<br />
panelarkitektur ved restaurering av lånna.<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Õ«´¬ ðíóîððì ë<br />
ÊÚ ·¼» ë O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Þ»aµ¿¼®»»æ Îa¸³» Ù”®¼ô Ñ®µ¿²¹»®<br />
¬´º éî ìè íè ðð ó º¿¨ éî ìè íè ðï ó »°±¬æ ±®µ¿²¹»®àµ±²¬±®°´¿²ò²±
λ¼µ¿°óñª»¼¾« ¿ª ª·´´³¿®µ°¿²»´<br />
í¨î ³»¬»®ò Ô»ª»®» º»®¼·¹ ³±²¬»®¬ò Õa®» °” ´¿¬»¾·´ñ²a½±±¬»®<br />
Ì·´¾«¼°®· ïìòëððôó<br />
ÊÚ ·¼» ê O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ê<br />
éíçï λ²²»¾« ó ¬´º éî ìî éí îç<br />
ßÑÚ Ù¿«´¼¿´<br />
Ю±¬ Þa¼¬µ»® ª»· î<br />
éîçð ͬa®»²<br />
Ì»´ éî ìí ïè îî<br />
©©©ò¿±º¹¿«´¼¿´ò²±<br />
BJØRKAN REGNSKAP AS<br />
AUTORISERT REGNSKAPSFØRERSELSKAP ARS<br />
REGNSKAP - LØNN - FAKTURERING<br />
EIENDOMSOVERDRAGELSER<br />
BISTAND VED STIFTELSE AV SELSKAPER<br />
7298 Budalen - Tlf 72 43 65 60 Fax 72 43 65 66<br />
Mobil 94 72 09 04 / 97 53 52 77<br />
E-post bjoerkan@online.<strong>no</strong><br />
Øa¬»² ³” ±°°´»ª»<br />
· ¿´´ ´¿¹ ªb® · ¿µ¬ ±¹ º®·¬·¼<br />
Õ´» ¼»¹ ³»¼<br />
Ù±®»¬»¨ º®¿<br />
Ê· ¸¿® «²¼»®¬a§ º±® Ù±®»¬»¨ µ´b®<br />
Ö¿µ¬ ±¹ º»´´µ± ³ñ Ù±®»¬»¨<br />
ß´º¿ ó Ý®·°· ó Ì»½²·½¿ óîðû<br />
Ò·µ» Ù±®»¬»¨ ©¿´µ·²¹µ± ²” µ® éççôó<br />
ØŸÕÑÒ ÓÖqÛÒ ÍÐÑÎÌ ßñÍ<br />
éíìð ÑÐÐÜßÔ ó Ì´º éî ìî ïê íé<br />
Yλµ´¿³»¾§®”»¬X<br />
· λ²²»¾«<br />
Ê· ¸»´°»® ¼»¹<br />
³»¼ ¼»¬ ³»¬» ·²²»²<br />
®»µ´¿³» ±¹ °®±B´»®·²¹<br />
ͬ·µµ ·²²±³ô »´´»® ¬¿ µ±²¬¿µ¬ °”<br />
éî ìî éê êê<br />
λ¾«¬±®¹»¬ô Þ»®µ”µ ó ¬´º éî ìî éê êê<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Ì»®» ®±½µ»®<br />
³»¼ Ö±¸²¼±»<br />
Som sønn på en gård i<br />
Vollagrenda i Rennebu<br />
skulle en kanskje ikke<br />
tro at Terje Uv ville ha<br />
det beste utgangspunktet<br />
for å bli<br />
gitarist i et rockeband<br />
med punk-inspirasjon.<br />
Terje Uv vokste opp<br />
samm-en med en «gyllen<br />
årgang» musikere i<br />
Rennebu. Han startet tidlig<br />
band sammen med Halvor<br />
Hoem og Gjermund Landrø -<br />
begge senere med i Gåte, der<br />
Gjermund fortsatt er bassist.<br />
Isamme aldersgruppe var<br />
også Jorun Lovise Husan og<br />
Heidi Skjerve. Kanskje var<br />
det <strong>no</strong>e spesielt med lufta<br />
det året de ble født?<br />
Terje startet tidlig i den<br />
kommunale musikkskolen,<br />
der han første året var med<br />
på samspillgruppe. Deretter<br />
ble det Þre år med gitar, og<br />
interessen for gitar meldte<br />
seg for alvor.<br />
Da Terje begynte på<br />
ungdomsskolen ble det startet rockeklubb på<br />
Berkåk, og der var det naturlig å bli medlem.<br />
Gikk musikkveien<br />
Etter ungdomsskolen ble det musikklinja<br />
ved Follo for Terje, og der dukket også Jorun<br />
Lovise, Halvor og Gjermund opp.<br />
På Follo begyne jeg å øve, og oppdaget at<br />
jeg var kanskje ikke så verst på gitar, forteller<br />
Terje. Han ble med i et prog-rock band, og<br />
trivdes godt.<br />
Etter Follo ble det jazzlinja ved Sund<br />
folkehøyskole på Inderøya, der han Þkk stifte<br />
bekjentskap med andre musikkstiler.<br />
Rock er tingen<br />
Gruppa Johndoe ble så smått startet rundt<br />
1994, mens Terje ble med i 2001. Terje var<br />
sivilarbeider på en skole i Trondheim sammen<br />
med basssisten Øystein Eide. De Þkk med seg<br />
trommisen Stian Lundberg som Terje kjente fra<br />
Sund, og dermed kom det i gang for fullt.<br />
De spilte inn en EP før de gikk i studio og<br />
spilte inn sin første skikkelige CD - «Ja takk til<br />
trøbbel». Denne solgte til imponerende 8000<br />
ÊÚ ·¼» é O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
eksemplarer, og med påfølgende suksessturné<br />
var de godt i gang.<br />
Ny cd<br />
Nå har Terje og resten av gjengen i Johndoe<br />
vært i studio på ny, og den nye cd´n blir<br />
sluppet mandag 27. september.<br />
Den første var mere punka enn den vi nå<br />
har laget. Denne gangen har vi mere melodier<br />
og mere låter. Vi har gjen<strong>no</strong>marbeidet<br />
musikken vår bedre.<br />
Terje forteller at bandet skriver alt selv.<br />
Vokalist Jonas Skybakkmoen skriver tekstene,<br />
og så kan de lagene låtene sammen.<br />
Nå jobber vi alle Þre med Johndoe, og vi<br />
fortsetter å kjøre på alle sammen. Øvingslokalet<br />
vårt er på Buran, og der tilbringer vi tid hver<br />
dag fra kl 12 til i Þre-fem tiden.<br />
Trives live<br />
Johndoe har hele tiden vært et populært<br />
live-band. Etter cd-utgivelsen blir det ny turne,<br />
og Terje regner med at det blir nærmere 40<br />
konserter frem mot jul.<br />
Èn av de artigste konsertopplevelsene var<br />
Storåsfestivalen. Jeg har aldri spilt for så mange<br />
rennbygger før. Det var artig å høre<br />
rennbyggene rope Terje Oppstuggu. Vi trives<br />
best på klubber, men på Storås fungerte det<br />
skikkelig bra.<br />
Lærer eller gårdbruker?<br />
Terje har som mål å utdanne seg som lærer.<br />
Musikken tar det meste av tiden for Terje nå, så<br />
fremdriften i lærerutdanningen er redusert for<br />
tiden. Han vil prøve å gape over litt mindre.<br />
Jeg har arbeidet som lærer i over to år, så<br />
jeg vet litt hva jeg går til.<br />
Når vi kommer inn på gården Oppstuggus<br />
fremtid, blir han litt mer usikker. Hans eldre<br />
søster Rigmor har ßyttet sørover, og er lite<br />
aktuell for gårdsdrift. Kanskje er det tid for å<br />
tenke litt over Oppstuggus fremtid..., undrer<br />
Terje.<br />
Tekst/foto: DagÞnn Vold<br />
Ö±¸²¼±»<br />
³»¼ ²§ ÝÜ<br />
Mandag 27. september slipper<br />
Johndoe sin andre cd-utgivelse -<br />
«Pyromantikk».<br />
Jonas Skybakmoen - vokal og gitar<br />
Terje Uv - gitar<br />
Øystein Eide - bass<br />
Stian Lundberg - trommer<br />
Pyromantikk er den eksplosive tittelen på<br />
trondheimpunkerne Johndoes nye album, et<br />
syvmilssteg eller to videre i forhold til<br />
debuten Ja takk til trøbbel fra 2003.<br />
- Det har skjedd mye siden sist, bekrefter<br />
bandets karismatiske vokalist Jonas<br />
Skybakmoen og sikter med det til den<br />
musikalske utviklingen bandet har<br />
gjen<strong>no</strong>mgått på svært kort tid.<br />
- Plutselig begynte det å dukke opp låter<br />
som var mer enn bare et tøft riff, erindrer<br />
Jonas. - Vi hadde vel kanskje trøtnet litt på<br />
det vi kaller actio<strong>nr</strong>ock, rett i trynet-musikk,<br />
og Þkk en ny slags innsikt under arbeidet<br />
med den nye platen. Det slo oss at de låtene<br />
vi selv liker best ofte er solide,<br />
gjen<strong>no</strong>marbeidede låter. Vi ville rett og slett<br />
lage bedre sanger, vi også.<br />
- Før var det bare for oss å få til den rette<br />
punchen, mens vi nå har langt mer<br />
gjen<strong>no</strong>mtenkte arrangementer og har dyrket<br />
det melodiøse i langt større grad. Men det er<br />
viktig å poengtere at det stadig er ganske<br />
primalt. Man kan absolutt kjenne oss igjen,<br />
sier Øystein.<br />
- Det er mange "jeg og du mot verden"låter,<br />
sier Jonas som selv skriver alle<br />
tekstene. - Flere av disse er klassiske<br />
kjærlighetssanger, men de kan ofte være litt<br />
hissige. Det er også et par låter som hevder at<br />
jeg har rett og du tar feil, ler han. - Jeg tror<br />
det er blitt en blanding av litt sårbarhet og<br />
mye selvsikkerhet. Det er Þnt å få være litt<br />
sinna, det er <strong>no</strong>e vi har dyrket. Det er rett og<br />
slett ganske godt å ha et utløp for slike<br />
følelser.<br />
Ved å synge på <strong>no</strong>rsk mener Jonas også at<br />
de kommuniserer på et helt annet nivå enn<br />
om de hadde sunget på engelsk. - Målet er jo<br />
at folk skal få et inntrykk av hva man synger<br />
om. På engelsk glir det bare rett forbi hvis<br />
det ikke er morsmålet ditt.<br />
Med Pyromantikk tar Johndoe et stort<br />
skritt videre på sin musikalske ferd, og det<br />
vil platekjøpere landet rundt etter alle<br />
solemerker sette pris på. Tittelkuttet har gjort<br />
det skarpt på radio den siste må<strong>ned</strong>en og<br />
rukket å bli en livefavoritt på linje med<br />
"Rastløs rock'n'roll", "Kickstart" og de andre<br />
låtene. Nå skal også låter som "Ord mot ord",<br />
"MaÞa", "Elektrosjokk", "Plettfri vandel" og<br />
"Du trigger en sensor" inn i repertoaret, og<br />
med det kommer Johndoe garantert til å bli<br />
høstens tøffeste konsertbillett. Det er på tide<br />
å gi jernet!<br />
Õ«´¬ ðíóîððì é
I året 1927 ytta det ein<br />
ung familie til Gregosen<br />
på Nerskogen. Dette var<br />
Oppdalingen Halvar<br />
Engelsjord, kona Elen<br />
og tri born.<br />
Halvar, Ellen, Anna, Klara og Martinus<br />
Dei sette bu i Gregosen, og tok til å rydde og<br />
bygge seg heim der. Dette var da begynnelsa til<br />
bureisingsgrenda på Nerskogen. Desse første<br />
fastboande på Nerskogen hadde mange store<br />
vanskar å stri med. Det var eit tungt og sigt slit<br />
å rydde og bygge den nye heimen. Det var 2 mil<br />
til næraste granne, og det var 2 mil til<br />
handelsmann. Det var dårleg veisamband og<br />
når vinterstormane rasa og vårßaum sette inn<br />
var det urå å ta seg fram til bygda og næraste<br />
granne. Dei var og dei aller første åra uten<br />
telefonsamband. Men tross store vanskar gav<br />
desse folka aldri opp.<br />
Fyrst i 1930 kom det 5 oppdalinger og 4<br />
rennbygger til Nerskogen. Dette var og unge<br />
folk, som tok til med villmarka. Det var<br />
arbeidsomme folk som ikkje fekk stille store<br />
krav og som ikkje gjorde det. Og sjølv om det<br />
vart ßeire, så var det en<strong>no</strong> mange og store<br />
vanskar å stri med. Ein kan her nevne det<br />
dårlige vegsambandet til bygdene Rennebu og<br />
Oppdal.<br />
Til Rennebu den gamle bratte og dårlige<br />
sætervegen til Hoel. Og <strong>no</strong>ko liknande til<br />
Oppdal. Om vinteren mange gonger heilt<br />
veglaust. Det var og denne tida dårleg<br />
telefonsamband. I dei vanskelege 1930 åra, var<br />
Ola Røkke sogneprest i Rennebu. Han kom<br />
med i det sosiale arbeid i bygda, og såg med<br />
Nerskogen moglegheter for å hjelpe<br />
arbeidslause til heim og arbeid og han la her<br />
<strong>ned</strong> eit stort og fortjensfullt arbeide.<br />
Det som måtte til var ny veg til Nerskogen.<br />
Sogneprets Røkke var utretteleg i sitt arbeid for<br />
bureisinga på Nerskogen, på hans initiativ tok<br />
arbeids- fylkingen i 1933 til med veg fra Grindal<br />
i Rennebu. Det var arbeidslaus ungdom fra<br />
Oslo og Trondheim.<br />
Mange spådde den gongen dårlig, at disse<br />
bygutane ikkje fekk til veg. Men desse<br />
ungdomane gjorde denne spådomen til<br />
skamme. For i 1936 var vegen ferdig planert til<br />
Nerskogen. Og vel og merke med hakke og<br />
spade. Her tok statens ungdomshjelp over, og i<br />
1940 var vegen ferdig til Vognill i Oppdal.<br />
Da det i 1936 vart veg til Nerskogen, såg<br />
Selskapet Ny Jord moglegheter for eit større<br />
nybrottsfelt på Nerskogen. Og Ny Jord kjøpte<br />
da eit større felt i Sørøyåsen. Feltet var ca 18000<br />
mål.<br />
Selskapet parsellerte i 1936-37 så ut ca 30<br />
nye bruk. Og i 1937-38 og 39 vart 21 bruk<br />
optekne. Og da for det meste av folk som før<br />
ÊÚ ·¼» è O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
è<br />
Ú¿¬ ¾«»¬¬·²¹<br />
°” Ò»®µ±¹»²<br />
ikkje hadde sin eigen heim. Dei ßeste tok til<br />
med to tomme hender. Bureisingsfeltets første<br />
bestyrer var Helge Syrstad fra Verran. Syrstad<br />
la <strong>ned</strong> eit stort og fortjenstfullt arbeide på feltet,<br />
og dei første bureisarane tenkjer sikkert med<br />
taksemd på den støtte og hjelp de Þkk fra<br />
Syrstad.<br />
Desse folka som rydde og bygde på<br />
Nerskogen kom fra de forskjelligste bygdelag,<br />
<strong>no</strong>kre og fra by. De kom fra ulike miljø og fra<br />
ulike kår. Men alle levde seg fort inn i livet slik<br />
det måtte arte seg her i fjellbygda. Og naturlig<br />
<strong>no</strong>k, de arbeidet seg sjølv opp ein heim i<br />
grenda. De var sjølv med fra den første steinen<br />
vart brote opp, fra den fyrste stubben måtte<br />
slippe taket, fra dei fyrste øksehogga lydde på<br />
nybygget.<br />
Denne heimen som vart en del av den vakre<br />
fjellbygda. Som vart ein del av dette avstengte<br />
samfunnet.<br />
Utsikt over bureisingsgrenda<br />
Frå 1938 - 1939 vaks folketallet sterkt i<br />
bureisingsgrenda. Det vart mange skuleplitige<br />
barn. Desse måtte sendes til bygda på skule.<br />
Barna måtte være i bygda hele vinteren. Dette<br />
skapte mange store vanskar. Det vart sterkt<br />
behov for skule i grenda. Skulespørsmålet vart<br />
1øyst på fylgjande måte. En dag først på året i<br />
1939 kom det en gammel mann på kontoret til<br />
sogneprest Røkke. Mannen la 3000 kroner på<br />
Røkkes skrivebord og sa disse orda:<br />
«Desse pengane skal de få til eit<br />
forsamlingshus på Nerskogen, resten som<br />
trengs får de ta kvar de vil.» 3000 kroner var<br />
mange penger den gongen.<br />
Den gamle mannen var Erik Nesje fra<br />
Rennebu. Siden på året lånte Erik Nesje de<br />
pengene som manglet for å få huset oppført på<br />
Nerskogen. Den samme hausten tok skolen til i<br />
Nerskogen krets. Den første læreren på skulen<br />
var Olav S. Rise fra Rennebu.<br />
Huset Þkk navnet «Fjellheim<br />
forsamlingshus». Det vart siden viksla for<br />
kyrkjelege handlinger. Fjellheim forsamlingshus<br />
tjente i mange år som forsamlingshus,<br />
skule, lærarbustad og kyrkje i grenda. Sjølv om<br />
det <strong>no</strong> vart bra veg sumars dag og skule i<br />
grenda, var det om vinteren mang en gong<br />
dårlig og sume tider ingen veg til bygd og<br />
handelsmann. Bureisingsfolket hadde mang ein<br />
hard tørn for å komme til bygda og hente de<br />
nødvendige varer. I stygt vær og djup snø, tok<br />
turen mange ganger 6 - 7 timer, og hester og<br />
karer kom mang ein<br />
gong trøtte og slitne til<br />
bygda.<br />
Kvinner og barn<br />
varr ßinke på ski og det<br />
var nødvendig mangen<br />
gang. Den eldste av<br />
damene var over 70 år.<br />
Dette vart det hjelpa på<br />
da Rennebu Handels-<br />
Barnebarna til Elen og<br />
Halvard Engelsjord<br />
avduker bautaen under<br />
jubileet i 1977.<br />
Det var da 50 år siden<br />
Elen og Halvard bosatte<br />
seg som de første<br />
bureisere på Nerskogen.<br />
samlag i 1949 opna utsalg på Nerskogen. Eit<br />
stort framsteg for bureisingsgrenda. Sambandet<br />
med bygdene blei etter kvart betre.<br />
I 1953 vart Nerskogen og Skaret snøbillag<br />
skipa og snøbil vart innkjøpt. Rennebu og<br />
Oppdal kommuner såg med velvilje på tiltaket<br />
og støttet godt opp med bidrag og<br />
lånegarantier. Det vart <strong>no</strong> rutesamband med<br />
Rennebu og Oppdal tre gonger for veka.<br />
Snøbilen var og ein god sikkerhet i tilfelle<br />
ulykker eller heftige sykdomstilfeller. Fra først i<br />
1960 åra vart det vedlikehalde vinterveg fra<br />
Grindal i Rennebu til Vognill i Oppdal.<br />
Snøbilruta vart <strong>no</strong> skifta ut med vanlig<br />
bussrute. Det vart skipa eit aktieselskap som<br />
fekk namnet A/S Nerskogruta. Selskapet har i<br />
dag 2 busser og 1 lastevogn. Det går dagleg<br />
bussrute til Rennebu og Oppdal. I 1950 åra var<br />
Fritjof Stubbråten sokneprest i Rennebu.<br />
Stubbråten tok desse åra opp arbeide for eiga<br />
kyrkje på Nerskogen. Han la <strong>ned</strong> eit stort<br />
arbeide for kyrkja på Nerskogen. Stubbråten<br />
fekk god støtte i dette arbeide Gardsbrukarar i<br />
Rennebu gav tømmeret til kyrkja. Og forutan<br />
komunale bidrag, strøymde det inn store og<br />
små private pengegåver. Det kan her nem-nast<br />
at det kom pengegaver fra rennbygger i<br />
Amerika. I mars 1959 blei det så valgt<br />
byggenemnd for kyrkjebygget, med Stubbråten<br />
som formann. Dei andre i byggenemnda var fra<br />
Nerskogen. Denne nemnda arbeide raskt og<br />
godt, for hausten 1962 stod kyrkja ferdig og<br />
vart den 2. september viksla av biskop Tor<br />
Godal.<br />
Det er <strong>no</strong> på Nerskogen 25 oppbygde og<br />
bebudde gardsbruk, 2 bruk er førebels fraßyttet<br />
og 1 bruk er <strong>ned</strong>lagt. Gardsbruka har ein<br />
gjen<strong>no</strong>msnittsstørrelse på ca 100 dekar. Det<br />
største bruket har en størrelse på ca 300 dekar,<br />
Det er de siste åra bygd <strong>no</strong>kre nye<br />
bustadhus, og det er bygd ny skole. Det bur ca<br />
180 menesjer i bureisingsgrenda som ligger i en<br />
høyde av 700-800 meter over havet. Det vert av<br />
den grunn einsidig gras, mjølk og<br />
kjøttproduksjon på garana i grenda. Grenda<br />
ligg også <strong>no</strong>kså avstengt, men det er i dag eit<br />
godt veg og rutesamband med de to<br />
bygdesentra Berkåk og Oppdal. Det har og <strong>no</strong><br />
vore generasjonsskifte I grenda. Unge og friske<br />
krefter har for det meste overteke gardsbruka i<br />
grenda. Bygda skulle derfor i framtida ha store<br />
moglegheter for ei vidare sterk utvikling. Men<br />
over hele området ligg det store stei<strong>nr</strong>øyser og<br />
steingarar. Dette er tause vitner om<br />
bureisingsfolkets slit gjen<strong>no</strong>m 50 år.<br />
Arbeidsdagen har vore lang og slitsom og<br />
mange rygger har vorte krøkt og lut av dei<br />
mange tunge taka, mang ein gang med enkle<br />
reiskap.<br />
Ein del av pionerane fra 1920 - 1930 åra er<br />
gått bort. Slitet vart for tungt! Dei av pionerane<br />
fra disse åra som en<strong>no</strong> lever er eldre utslitte<br />
menesjer og mange med knekt helse. Skal vi<br />
idag heidre disse menn og kvinner som gav all<br />
sin arbeidskraft for heim og land, må det verta<br />
med Anders Hovdens vakre ord:<br />
Mitt land! eg gjev med hugheilt mot.<br />
Alt det som heiter mitt.<br />
Min sveitte og mitt blod.<br />
Sjå, det et allting ditt!<br />
Tekst: Bjarne Ramsesløkk<br />
- fra jubileumsskriftet utgitt i 1977.<br />
Foto: DagÞnn Vold<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Nettet som de to har hatt hovedansvaret for<br />
er "trekanten" mellom Jøldals -, Trollheims og<br />
Gjevilvasshytta i Trollheimen. Mellom<br />
Bårdsgarden til Kårvatn og Innerdalshytta. I<br />
tillegg Åmotsdalen, Dindalen og Orkelsjøen i<br />
Dovre - Oppdalsområdet. Innbefattet er også<br />
naturlig ruta fra hyttene og <strong>ned</strong> til bygds En<br />
avstand som røft regnet blir som fra Rennebu til<br />
Oslo, sier Arne.<br />
Mange fjellturer<br />
Ingeborg og Arne bor på Melhus og har<br />
hytte ved barndomsheimen til Ingeborg i<br />
Rennebu. Vi er begge svært glad i fjellet, frisk<br />
luft og mosjon, så denne "jobben" har aldri blitt<br />
et ork, sier Ingeborg. I begynnelsen slet vi<br />
unødig. For vi hadde med telt og leirutstyr, i<br />
tillegg til merkeutstyr, og overnattet i fjellet.<br />
Det ble blytunge sekker og mye slit. Nå<br />
overnatter vi på hyttene og tar inspeksjonen<br />
som dagsturer. Men det har blitt mange skritt<br />
og mange slags vær i løpet av disse årene,<br />
smiler hun.<br />
Lett tyngre vanskelig<br />
Vi bruker å dele inspeksjonsturen i<br />
vanskelighetsgrad etter terrenget som ruta går<br />
i, forteller Arne. Oppsetting av varder på<br />
snaufjellet og så merkemale disse, kommer<br />
under kategorien lett, du tar med bare<br />
muskelkraft og bengalakk.<br />
Nå - ja, skyter Ingeborg inn. Det er ikke<br />
bestandig så enkelt å Þnne egnet vardestein på<br />
en fjelltopp. Vi må mange ganger Þnne stein<br />
<strong>ned</strong>e i lia i god avstand fra varden og bære de<br />
opp. Steinene som naturkreftene har plassert i<br />
fjellsida sitter dessuten svært godt fastkilt i<br />
moder jord. Når varden er på plass og jeg kan<br />
ta fram malerkosten og signalrød Bengalakk er<br />
det meste av jobben gjort. Men det hender at<br />
det "blåser på toppene" og da er ikke<br />
malearbeidet fullt så trivelig, og jeg har mange<br />
rødspettete turdresser, ler hun.<br />
Neste arbeidsoppdrag går under kategorien<br />
tyngre, fortsetter Arne. Det er når løypa går i<br />
terreng med rik vegetasjon slik at vi må rydde,<br />
som i Svartådalen, Folldalen og Innerdalen. Det<br />
tar tid og vi må bære med stor saks, sag og øks.<br />
Skifting av skilt som er ødelagt av<br />
naturkreftene er også et tyngre oppdrag.<br />
Materialene pluss hammer, brekkjern, maling,<br />
verktøy og skruer må bæres til stedet.<br />
Oppsettingen når alt er på plass er grei.<br />
Bruer og klopper må holdes i god stand og<br />
kan bli tunge oppgaver å løse praktisk. Der må<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ç<br />
ÊÚ ·¼» ç O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Ê»·ª·»®²»<br />
Siden sist på 1980 tallet har ekteparet Ingeborg og<br />
Arne Vaslag på helt frivillig basis vært ruteinspektører<br />
for rutenettet til Trondheim Turistforening, det som på<br />
bygdamål blir kalt "turistlina". Dette innebærer mange<br />
oppgaver som merking, rydding og inspeksjon av<br />
klopper og bruer på eksisterende rutenett. I tillegg har<br />
de to anlagt mange nye ruter.<br />
vi i de ßeste tilfeller ha hjelp fra grunneiere,<br />
dugnadsfolk og transportører.<br />
Den vanskeligste og mest risikofylte<br />
merkeoppgaven, er vintermerking av løypa<br />
med kvist. Her er naturkreftene den store<br />
bøygen. Det har hendt at vi under<br />
merkeoppdrag er blitt overrasket av snøstorm<br />
så tett at vi ikke har sett skituppen vår. Da må<br />
vi foreta kompassmerking og det er ikke så lett i<br />
snøføyka.<br />
Redder liv<br />
Det nytter ikke å ha konkret oversikt over<br />
hvor og når liv blir spart med merking av<br />
løyper, sier Arne. Men kvistmerkingen som vi<br />
gjør sammen med Rindal Røde Kors<br />
Hjelpekorps om vinteren har jeg bevis på har<br />
reddet folk fra den visse død i uværet. Det kan<br />
sikkert også være folk om sommeren, særlig i<br />
skodda, som har mistet retningen og kommet<br />
tilbake på rett spor ved å Þnne Ingeborgs<br />
signalrøde Bengalakk.<br />
Vi har også truffet turgåere på våre mange<br />
turer både vinter og sommer som ikke burde<br />
dratt til fjells, sier Ingeborg. Ikke har de klær for<br />
de skiftene i vær og temperaturforhold som<br />
fjellet har, ikke <strong>no</strong>k niste og slett ikke <strong>no</strong>k<br />
drikke.<br />
Ja, vi har funnet sultne og dehydrerte<br />
turgåere ved løypa, som har gitt helt opp,<br />
forteller Arne. Vi har gitt de drikke og litt mat<br />
og stablet vedkommende på beina. Og med<br />
store overtalelser bokstavelig talt dyttet de fram<br />
til folk. En del lærer <strong>no</strong>k ikke før de føler<br />
manglende fjellvettregler på kroppen.<br />
Trapper <strong>ned</strong><br />
Nå vil ekteparet trappe <strong>ned</strong> som<br />
ruteinspektører. Vi har lovet å ta ansvar for<br />
nærområdet til Jøldalshytta, sier Arne. Og så<br />
må vi fullføre de to nye rutene vi er i gang med,<br />
sier Ingeborg. En rute fra parkeringsplassen på<br />
Kleva og <strong>ned</strong> til Aa sentrum der det står igjen<br />
en dags arbeid. Dessuten er ikke den nye ruta<br />
fra Storlidalen <strong>ned</strong> Gammelsæterdalen og til<br />
Kårvatn riktig ferdig ennå.<br />
Når dette er fullført vil de nyte fjellet i fred<br />
og ro uten så mye ansvar. Vi får håpe at nye<br />
krefter tar over og leder kommende slekter på<br />
rett vei i den vakre fjellnaturen vår.<br />
Tekst: Arne Lundaløkk<br />
Foto: Vaslag<br />
Arne skifter merkepåle i nærheten av Høghøa og<br />
Ingeborg på merketur over Bosvasshøgda.<br />
ͬ±®”º»¬·ª¿´»²<br />
»² «µ»<br />
Primus motor for Storåsfestivalen,<br />
Sveinung Sundli, sier til <strong>KULT</strong> at<br />
Storåsfestivalen ble et meget<br />
vellykket arrangement på alle vis.<br />
Selv om det ikke kom så mange<br />
folk som forventet, ble det en<br />
suksess og arrangementet gikk i<br />
null øko<strong>no</strong>misk.<br />
Sveinung Sundli i velfortjent matpause<br />
under Storåsfestivalen.<br />
Vi håpet riktig<strong>no</strong>k på større suksess,<br />
men likevel er vi meget godt fornøyd,<br />
forteller Sveinung Sundli.<br />
Det er få festivaler som går så godt det<br />
første året. Politi, frivillige, artister - ja alle<br />
syntes det gikk kjempebra og uten<br />
problemer. Det var et proft opplegg og en<br />
proff holdning fra alle som deltok.<br />
Lokalbefolkninga på Storås og andre som<br />
hjalp til skal ha heder og ære for den<br />
kjempejobben de gjorde. De stod på<br />
skikkelig - ja, nesten mere enn forventet, sier<br />
Sveinung, som fortsatt blir meget<br />
enstusiastisk når han snakker om<br />
Storåsfestivalen.<br />
Sveinung forteller at det garantert blir<br />
festival også neste år. De skal lete litt og se<br />
på andre arrangement for å forbedre<br />
festivalen ennå mere. Storåsfestivalen har<br />
markedsverdi allerede i Norge etter første<br />
året. Vi har faktisk klart å bryte mange<br />
fordommer med at vi har bevist at vi klarer å<br />
arrangere slike festivaler også på<br />
landsbygda i Trøndelag.<br />
Kanskje er det nettopp på landsbygda en<br />
så stor festival kan arrangeres på en ßeksibel<br />
og god måte. Som eksempel kan nevnes at<br />
når campingplassen ble for liten, var det<br />
bare å rydde mere plass ved å ta litt av<br />
kornåkeren.<br />
Sveinung Sundli og Gåte<br />
på scenen foran et entusiastisk publikum.
ïð<br />
ÊÚ ·¼» ïð O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Jubileumsutstilling - Bjarne Rise, Aunasenteret i Oppdal<br />
Kulturkontoret i Oppdal vil sammen med Oppdal Kunstlag ha en kunstutstilling samtidig med Fjellmessa og Fårikålfestivalen.<br />
Arbeidene som vil bli vist er av oppdalskunstneren Bjarne Rise - som en markering av at det er 100 år siden han ble født. Oppdal<br />
kommune har en samling med rundt 60 objekter fra Rise, bestående av maleri, trerelieff og kulltegninger. Noen av disse objektene<br />
samt <strong>no</strong>en fra slektninger og familie vil bli vist frem på utstillingen, som vil inneholde rundt 50 objekt av kunstneren.<br />
Utstillingen åpnes 30. september kl 18.00, og den vil være åpen i tidsrommet 30.09- 03.10 fra kl 11.00 til 18.00.<br />
Bildet til venstre er et selvportrett av Bjarne Rise.<br />
De aller este bruer har enten navnet sitt etter stedet den<br />
ligger på (Tillerbrua-Kroppanbrua-Tanemsbrua osv.) eller<br />
den har navnet etter elva den krysser.<br />
Mange har spurt meg om bakgrunnen for navnet<br />
Korporalsbrua- et <strong>no</strong>e spesielt navn på ei bru. Den ligger<br />
som kjent på E6 <strong>no</strong>en kilometer sør for Støren, og har etter<br />
at bilen ble vanlig vært en askehals på vegnettet. I 2003<br />
ble den 100 år gamle steinhvelvbrua erstattet av ei ny bru<br />
etter dagens krav. I den sammenheng skal vi se litt på<br />
bakgrunnen for navnet.<br />
Dette er et gammelt brusted, sannsynligvis<br />
var det bru her allerede på 1600-tallet. Et brev<br />
skrevet av oberst Peter Motzfeldt i Nordenfjelske<br />
Drago<strong>nr</strong>egiment 5. desember 1718<br />
dokumenterer at hans menn rev brua her da de<br />
måtte trekke seg tilbake for Armfeldts soldater<br />
<strong>no</strong>en dager tidligere. Men dette hjalp ikke. Fra<br />
brevet siteres følgende:<br />
" ..men da Elven fremdeles var<br />
fordelaktig for ham at komme over, maate jeg som<br />
Ordren lød, retiere til Rennebu."<br />
I denne sammenheng er det ikke angitt <strong>no</strong>e<br />
navn på brua. Det Þnner vi først på et kart fra<br />
1748 hvor navnet Corporals broen er brukt. I<br />
sine reiseskildringer fra 1775 bruker Gerhard<br />
Schønning skrivemåten Corporals-Brua. På<br />
kart fra ca 1825 er det derimot ikke angitt <strong>no</strong>e<br />
navn.<br />
Det er ßere teorier om hvordan brua har fått<br />
dette spesielle navn. Mest sannsynlig teori er at<br />
byggelederen hadde den militære tittelen<br />
KORPORAL da brua ble bygd opp igjen<br />
Õ±®°±®¿´ó<br />
¾®«¿<br />
omkring 1720 etter Armfeldts hærtog.<br />
Brustedet lå da 500-600m lenger oppe. En<br />
annen, men mindre sannsynlig teori, er at<br />
danskekongen av beredskapshensyn<br />
utplasserte en korporal ved strategisk viktige<br />
bruer.<br />
Omkring 1814 ble det bygd ei ny trebru i det<br />
som på fagspråket kalles "sprengverksteknikk".<br />
Dette brustedet lå lenger <strong>ned</strong>e, <strong>no</strong>enlunde der<br />
den nyeste brua ligger. Trebrua var i bruk til<br />
1902 da den ble avløst av steinhvelvbrua som<br />
står her i dag og som er et verdifullt<br />
kulturminne over den tids bruarbeid. Vegen ble<br />
samtidig <strong>no</strong>e omlagt. Hvelvet har et spenn på<br />
20 m og opprinnelig bredde var 4,15 m. Brua<br />
ble breddeutvidet i 1939 og senere utstyrt med<br />
autovern. Ved byggingen av ny bru i 2002-2003<br />
har Statens vegvesen sammen med<br />
kulturmyndighetene så langt som praktisk<br />
mulig forsøkt å gjenskape <strong>no</strong>e av det<br />
opprinnelige preget.<br />
På steinhvelvbrua Þnner vi fra byggetida ei<br />
jernplate med navnet "Korporals Bru" og<br />
Steinhvelvbrua under bygging i 1901.<br />
brusteiner med årstallene 1901 og 1939. På en<br />
brustein er det hogd inn "Sok<strong>ned</strong>al Herred" (fra<br />
1964 en del av Midtre Gauldal kommune).<br />
De eldste bruene var en del av den gamle<br />
kongevegen over Dovre til Trøndelag. Denne<br />
var i dette området kjørbar med vogn allerede i<br />
1685. Vegen kom sørfra over Hovsmoen på<br />
østsida av Sokna og fortsatte videre <strong>no</strong>rdover<br />
mot Støren mellom bebyggelsen på vestsida av<br />
Sokna.<br />
Den ble avløst av veg <strong>ned</strong>e langs elva<br />
omkring 1870. Ved storßommen i 1940 ble<br />
vegen ødelagt utenfor Øverøien, ca 2,5 km<br />
<strong>ned</strong>enfor Korporalsbrua. Vegen ble da ßyttet<br />
høyere opp og nærmere husene på<br />
eiendommen. Ved nyanlegget i 2002/2003 er<br />
vegen igjen tilbake til 1870-traseen i dette<br />
området (ßomnivået er lavere nå fordi Sokna<br />
har senket seg betydelig de siste 60 årene).<br />
Tekst: Per Løvaas<br />
Foto: DagÞnn Vold/<br />
Statens Vegvesens infotavle<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Õ±²¬®±´´ ¿ª ¼·¬¬<br />
·´±¬¿´»¿²´»¹¹<br />
Ÿ®´·¹ »´ò ìó”®´·¹ µ±²¬®±´´ ñ®»»®¬·B»®·²¹ ¿ª<br />
·´±¬¿´»¿²´»¹¹ô<br />
¬¿´»®ô ª·²ô °·´´ô ®»¼µ¿°»® ±¹ ¬·´¾»¸a®ò<br />
Ù±¼µ»²¬ ¿ª Ò±®µ Í»®¬·B»®·²¹ ¿ñò<br />
Bjerkli Landbruksservice<br />
Ñ´» ß®²» Îa¬¬«³ô éîçè Þ«¼¿´»²<br />
¬´ºò éî ìí êì çè ó ³±¾ò çï ëë îì êî<br />
Butikk<br />
tilknyttet<br />
- radio<br />
- TV, video<br />
- parabolanlegg<br />
- komfyrer<br />
- kjøl- /fryseskap<br />
- elektriske husholdningsartikler<br />
- service på bruneog<br />
hvitevarer<br />
- mer enn bare E-verk -<br />
Itillegg til å være din naturlige strømleverandør<br />
har vi:<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ïï<br />
ÊÚ ·¼» ïï O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
autorisert<br />
Installatør<br />
tilknyttet<br />
- installasjon av<br />
elektriske anlegg<br />
- ISDN-telefoni<br />
(sentraler/<br />
apparater<br />
-datanettverk<br />
-alarminstallasjoner<br />
-kjøleanlegg/<br />
varmepumper<br />
-vannbåren<br />
boligoppvarming<br />
Ù®»¬» º;®<br />
ïððòððð<br />
· ¬·´´»¹¹ ¬·´ °»²±²»²<br />
ت¿ ³»¼ ¼»¹á<br />
Þ»¬·´´<br />
H µ ± ² ± ³ · Í » ® ª · ½ » ÿ<br />
› ; º;® ¼« ¸»´° ¬·´ ; °¿®»<br />
¬´ºæ ðéíðð<br />
©©©ò³²ò²±<br />
×ÒÌÛÎÜßÌß ÞÛÎÕŸÕ ßÍ<br />
ÎÛÙÒÍÕßÐ ó qÕÑÒÑÓ× ó ΟÜÙ×ÊÒ×ÒÙ<br />
ß«¬±®·»®¬ λ¹²µ¿°ºa®»®»´µ¿°<br />
Ü»²²» ¹»²¹»² ¸¿® ´¿²¹ »®º¿®·²¹ ±¹ ¹±¼ µ±³°»¬¿²» ·²²»²<br />
³¿²¹» º¿¹±³®”¼»®ò Û²¬»² ¼« ¼®·ª»® »²µ»´¬³¿²²º±®»¬¿µ »´´»®<br />
»´µ¿° ±³ ßÍô ßÒÍô Üß »´´»® Þßô ¸¿® ª· ³»¼¿®¾»·¼»®» ³»¼ ®»¬¬<br />
µ±³°»¬¿²» ±³ ¹·® ¼»¹ °»®±²´·¹ ±°°ºa´¹·²¹ ±¹ »®ª·½»ò<br />
Ê· µ¿² ¾´ò¿ò ¾·¬” ³»¼æ<br />
ÖÑÎÜÞÎËÕÍÎÛÙÒÍÕßÐ ó ÚÑÎÎÛÌÒ×ÒÙÍÎÛÙÒÍÕßÐ<br />
ÔqÒÒ ñ ÞÛÌßÔ×ÒÙÍÌÖÛÒÛÍÌÛÎ<br />
ÚßÕÌËÎÛÎ×ÒÙ<br />
ΟÜÙ×ÊÒ×ÒÙ ñ ßÒßÔÇÍÛ<br />
ÛÌßÞÔÛÎ×ÒÙ ñ ÑÊÛÎÜÎßÙÛÔÍÛ<br />
Ê· ¬”® ¿´´¬·¼ ¬·´ ¬»²»¬» ÿ<br />
ߪ¼ò ÞÛÎÕŸÕ ßª¼ ò ÍÑÕÒÛÜßÔ<br />
б¬³§®ª»·»² ïç îò»¬¹ò Ó»·»®·¾§¹²·²¹»²<br />
éíçï ÎÛÒÒÛÞË éîèè ÍÑÕÒÛÜßÔ<br />
Ì´º éî ìî èî ðð Ì´º éî ìí íì ðé<br />
Ú¿µæ éî ìî èî ðï Ú¿µæ éî ìí ëì çç<br />
Ûó°±¬æ °±¬à·²¬»®¼¿¬¿ò²±
Ê”®¬ ³”´ »® ” ¹· ª”®» µ«²¼»®<br />
°»·¿´¬·´°¿»¼» ´a²·²¹»® ·²²»² µ®»¼·¬¬¬§®·²¹ ±¹<br />
·²µ¿±¬»²»¬»® ±³ ¾·¼®¿® ¬·´ ¾»¼®» ´·µª·¼·¬»¬ ±¹<br />
aµ¬ µ±³°»¬¿²» · ¼»² »²µ»´¬» ¾»¼®·º¬ò<br />
Nå er det jakttid!<br />
Har du husket<br />
Labb Hundefor?<br />
Velkommen in<strong>no</strong>m!<br />
Sok<strong>ned</strong>al Innkjøpslag BA<br />
ïî<br />
ÊÚ ·¼» ïî O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Tlf 72 43 60 70 - Fax 72 43 6071<br />
ÔÛ× ßÊ ÌÎÛÙ<br />
×ÒÌÛÎÒÛÌÌÚÑÎÞ×ÒÜÛÔÍÛòòò<br />
Ê· ¬·´¾§® ײ¬»®²»¬¬ ª·¿ Þ®»¼¾;²¼ º®¿ Ô±¯¿´ › ¼·² ²:®³»¬» ¾®»¼¾;²¼´»ª»®¿²¼(®ò<br />
Í°¿® ¬·¼ ±¹ °»²¹»®ÿ<br />
Þ»¬·´´ ¾®»¼¾;²¼ ²;ÿ<br />
ó ®¿µ»®» ±¹ ¾·´´·¹»®» »²² ×ÍÜÒÿ<br />
Ô±¯¿´ Ю·ª¿¬ ±¹ Þ»¼®·º¬ »® »¬ ¿ª ³¿®µ»¼»¬ ¾»¬» ¾®»¼¾;²¼¬·´¾«¼ô<br />
³»¼ ª:®¬ ¹±¼» ¾»¬·²¹»´»® º±® ¼»¹ ±³ (²µ»® ³»¬ ³«´·¹<br />
ײ¬»®²»¬¬ º±® °»²¹»²»ò<br />
Þ»¬·´´ ·¼¿¹ °;æ ©©©ò´±¯¿´ò²±<br />
»´´»® ¬´ºò çèð íê êêê<br />
ᮬ»® ¬·´<br />
¿´´» º±®³”´<br />
Ì´º °®·ª¿¬ éî ìí íì çë ó Ó±¾·´ çðï îí êéð<br />
× ¹¿ª»¾«¬·µµ»² °” Þ»®µ”µ<br />
B²²»® ¼« ³¿²¹» ²§¸»¬»®ÿ<br />
ÒÇÌÌ ÚÎß Þ´¿½µ Ü»·¹²ô ³§µµ»®ô ¹´¿ô<br />
®¿³³»®ô ³·»®²ô ¼«µ»®ô ´»µ»® ³³<br />
Øa¬¬·´¾«¼ °” °´¿²¬»®æ Ûºa§ ïñî °®· ²” îìôó<br />
Ý¿´»¬¸»¿ ²” ìçôó<br />
ͬ·µµ ·²²±³ Í°·®»² ßñÍô<br />
¾´±³¬»®ô ´»µ» ±¹ ¹¿ª»¾«¬·µµ»²<br />
°” Þ»®µ”µ<br />
Ó±¬±® ³ñ º»®²¬§®·²¹<br />
Ó±²¬»®·²¹<br />
Õ²«¬ Ô·´´»¾±®¼¿´<br />
λ¾«¬±®¹»¬ô Þ»®µ”µ ó ¬´º éî ìî éì ìð<br />
Ü»¬¬» »® ²±»² ¿ª º±®¼»´»²» ¼« º;®æ<br />
îì ¬·³»® «¾»¹®»²»¬ ¾®«µ «¬»² ¬»´´»®µ®·¬¬ÿ<br />
ײ¹»² ¾»¹®»²²·²¹»® °; ¸ª±® ³§» ¼« ´¿¬»® ²»¼ÿ<br />
ë «´·µ» ¸¿¬·¹¸»¬µ´¿»®ò<br />
ë »ó°±¬¿¼®»»®ò<br />
ïð Ó¾ ¸»³³»·¼» °®ò »ó°±¬¿¼®»»ò øÌ·´ ¿³³»² ëðÓ¾÷ò<br />
Ú´»®» ³¿µ·²»® µ¿² µ±°´» ±°° ª»¼ ¾®«µ ¿ª »¹»² ®±«¬»®ñ©·¬½¸ò<br />
Ù®¿¬· ¬»´»º±²«°°±®¬ · ª;® µ±²¬±®¬·¼ò<br />
Ù®¿¬· ª·®«º·´¬»®ò<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Gunda Ramstad (81) er fødd i Rennebu, og<br />
har hatt store deler av sin arbeidsdag der. Nå<br />
bor hun og ektemannen Ole Langørgen (88) i<br />
Sok<strong>ned</strong>al sentrum. Vi besøker et vakkert hus<br />
omgitt av blomster og grønn plen. Vel plassert i<br />
stua kommer kaffen på bordet og praten<br />
kommer inn på Gundas store hobby<br />
naturmedisin. I riktig gammel tid hadde jeg<br />
<strong>no</strong>k blitt brent bålet, men det er ikke <strong>no</strong>e<br />
mystisk med dette, sier Gunda. Jeg bruker<br />
legende stoffer og planter fra naturen,<br />
grankvae, tjære, linnea og bukkeblad, koker det<br />
sammen med vatn, og lager salver, planteavkok<br />
og te. Formålet er å hjelpe mennesker som har<br />
det vondt. At produktene fra gryta i kjelleren<br />
på "Fredheim" har legende virkning bærer<br />
etterspørselen bud om. Kundekretsen strekker<br />
seg fra Lindesnes til Nordkapp og langt inn i<br />
Sverige.<br />
Interessen for urtemedisin arvet hun av sin<br />
mor Karen, og allerede som jentunge Þkk hun<br />
innføring i hvilke stoffer og planter som kan<br />
nyttes medisinsk.<br />
Det første beviset på at dette virket Þkk hun<br />
da far hennes hogg seg i foten. Såret etter øksa<br />
var djupt og doktor langt unna. En same som<br />
bodde på et bruk i nærheten ga som råd at de<br />
skulle legge på kvae av gran. Behandlingen gav<br />
godt resultat, og denne erfaringen er<br />
grunnlaget for den salven Gunda i dag sender<br />
ut til kunder over hele landet.<br />
På rennbyggmål har salven fått navnet<br />
"granku plåster" (grankvaeplaster).<br />
ÊÚ ·¼» ïí O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Bark med kvae er viktige<br />
ingredienser<br />
for Gunda Ramstad.<br />
Framstillingen er enkel, hun<br />
koker sammen bark med kvae<br />
på og sauetalg, etterpå siler<br />
hun massen gjen<strong>no</strong>m en klut.<br />
Effektiv som grosalve på sår,<br />
og for å trekke ut verk - fra<br />
byller, tå eller Þnger. Mange<br />
bruker salven som<br />
leppepomade for såre lepper,<br />
kan Gunda fortelle.<br />
Gunda lager også<br />
"tjurrusalve". Hun koker<br />
sammen tjære med kremßøte<br />
og tilsetter litt svovelblomme.<br />
Denne salven er svært effektiv<br />
mot hudirritasjoner som<br />
eksem og kløe. Hun har mange<br />
takkebrev fra brukere som<br />
forteller om et<br />
nytt og bedre liv<br />
etter behandling<br />
med Gundas tjæresalve.<br />
Men den store suksessen er<br />
avkok av medisinurten Linnea,<br />
som bevislig inneholder et<br />
helbredende stoff mot den svært<br />
smertefulle virussykdommen<br />
helvetesild (lat. herpes zoster).<br />
Gunda og Ole samler<br />
linneaplanter på eldre hogstßater<br />
om sommeren, og legger plantene<br />
i åpne plastposer (brødposer) for<br />
tørking, og levering utover<br />
vinteren. Resepten for bruk er<br />
enkel. Du måler opp to liter vatn<br />
til en brødpose med linnea, koker<br />
det sammen en halv time og siler<br />
gjen<strong>no</strong>m en klut.<br />
Drikk en kopp for dagen av det<br />
avsilte vatnet, og i tillegg kan du<br />
fukte en klut i avkoket og legge<br />
direkte på der det er vondt. I de<br />
ßeste tilfeller vil bedring skje i<br />
løpet av få dager og sykdommen<br />
vil til slutt forsvinne helt.<br />
Det er mye arbeid med å sanke<br />
bark med kvae og linnea, skyter<br />
Ole inn. Men det holder en i god<br />
form, legger han smilende til. Et<br />
bevis på de mange skogsturene<br />
ligger i kjelleren. Ei nydelig<br />
krydderduft leder oss fram til<br />
pappkasser fulle av linnea, og<br />
plastposer med kvaebark.<br />
Etter reportasjen i ukebladet<br />
Musikalprosjektet på hjul<br />
Vi er endelig kommet i gang med det lenge planlagte musikalprosjektet for ungdom i Surnadal, Rindal, Meldal og Rennebu. Så langt har det vært<br />
3 samlinger med talentfulle ungdommer fra de Þre kommunene. Alle ser ut til å trives med opplegget , selv om programmet er krevende framover. En<br />
del startvansker har det vært i forbindelse med at aktørene bor såpass spredt. Mange går på skole utenfor hjemkommunen og har derfor et godt<br />
stykke å dra. Men med smidighet og kløkt håper vi på å Þnne gode løsninger etter hvert. Vi har også strevd en del med å få gutter til å delta, men også<br />
det ser ut til å løse seg etter hvert.<br />
Musikalen vi har valgt er West side story. Framvisningene vil foregå i mars neste år.<br />
Flinke instruktører har vi fått, så nå gleder vi oss til våren selv om vi <strong>no</strong>k må forvente både svette og tårer før målet er nådd.<br />
Ô·²²»¿ô þ¹®¿²µ«K°´”¬»®<br />
” ¬«®®«¿´ªþ<br />
Interessen for urtemedisin arvet Gunda Ramstad av sin mor<br />
Karen, og allerede som jentunge kk hun innføring i hvilke<br />
stoffer og planter som kan nyttes medisinsk.<br />
Hjemmet tok leveransene helt av, kan Ole<br />
fortelle. I tillegg til innsamlingsturene måtte<br />
han ta seg av husarbeid og matlaging. Gunda<br />
hadde <strong>no</strong>k med å pakke ordrer, og skrive<br />
"resepter".<br />
Men når det kommer takkebrev fra folk som<br />
har blitt friske ved vår hjelp, glømmer du<br />
strevet, mener Gunda, og Ole nikker og er enig.<br />
Vi takker for en hyggelig prat, men får et<br />
godt råd med oss i ytterdøra av Gunda. Hvis du<br />
vil unngå forkjølelse eller inßuensa i høst, prøv<br />
med te av "jetkløv" (bukkeblad). I tillegg er slik<br />
te blodrensende.<br />
Med en slik innføring i naturens<br />
medisinaldepot, er det naturlig at på heimveg<br />
sveiper blikket oppover lia på jakt etter<br />
"jetkløv", hvem vil vel ikke eliminere høstens<br />
basilleangrep.<br />
Tekst/foto: Arne Lundaløkk<br />
Her er det salver av både kvae og tjære,<br />
smiler Gunda Ramstad.<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ïí
Dansegalla for funksjonshemmede med Jan Borseths<br />
Årets begivenhet i Størenhallen fredag 22. oktober kl 18.30 - 24.00. Mat/kiosksalg/loddsalg Pris kr 150,- betales ved inngang ledsagere gratis!<br />
(Ledsagerbevis må framvises!)<br />
Dansegallaen for funksjonshemmede arrangeres for 8. gang i år, og arrangørene håper at ßest mulig vil delta på danseaften med<br />
Jan Borseths. I år vil det også bli salg av kald tallerke<strong>nr</strong>ett, som serveres ved åpninga 18.30. I tillegg satses det på godt utvalg i<br />
kioskene med nystekte vaßer, pølser, drikke og assortert s<strong>no</strong>p. Dansen og det sosiale er jo absolutt det viktigste denne kvelden!<br />
Påmelding gjerne så snart som mulig og helst innen 15.oktober til kulturkontoret i Midtre Gauldal 72 40 30 63 (May Britt) eller<br />
72 40 30 00 (servicetorget) Arrangør er kulturkontoret i Midtre Gauldal kommune.<br />
Overnatting kan skje ved Støren hotell tlf 72 43 88 00.<br />
Ü« P »² ´·¬¬»®b®<br />
µ«²¬²»®ÿ P<br />
ͪ»·² Ò§¸«<br />
Fylkesbiblioteket har utformet dette<br />
spennende prosjektet i samarbeid<br />
med Norsk forfattersentrum. I vår<br />
søkte de om midler fra Kulturell<br />
Nistepakke, og kk positiv respons.<br />
Det er her snakk om et lesestimuleringsprosjekt<br />
for 3. 4. klasse, der en håper at<br />
kunst og litteratur skal virke positivt sammen.<br />
Resultatet i første omgang er at Midtre<br />
Gauldal og Rennebu vil få besøk av bokbussen<br />
in<strong>nr</strong>edet som kunstbuss i høst. De aktuelle<br />
skolene vil få besøk i tidsrommet 11. 14.<br />
oktober. Skolene det gjelder er Berkåk,<br />
Nerskogen, Havdal, Innset og Voll i Rennebu,<br />
samt Støren, Singsås, Sok<strong>ned</strong>al, Hauka og<br />
Budal i Midtre Gauldal.<br />
Kunstneren som skal være med er ingen<br />
ringere enn Svein Nyhus en fantastisk tegner<br />
og forfatter fra Tjøme i Vestfold. Han har hittil<br />
gitt ut fem barnebøker med egen tekst. Som<br />
tegner har han bl.a. illustrert sju av<br />
billedbøkene til kona si, forfatteren Gro Dahle.<br />
Svein Nyhus blander enkelt språk og rare<br />
Þgurer med ÞlosoÞsk undring og psykologisk<br />
alvor slik at bøkene passer både for barn og<br />
voksne. Flere av bøkene er prisbelønnet.<br />
Gjen<strong>no</strong>m samtale og tegning vil illustratøren og<br />
barnebokforfatteren Svein Nyhus inspirere og<br />
bevisstgjøre både store og små. Han leser fra<br />
bøkene sine og forteller om skisser og forarbeid,<br />
dikter en historie sammen med barna lærer<br />
dem både tegntriks og tryllekunstner.<br />
Vi gleder oss!<br />
ïì<br />
ÊÚ ·¼» ïì O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ͬ±®¾»µµa§¿<br />
³«»«³»¬»®<br />
Det er lange tradisjoner for setring i<br />
Budalen, og fortsatt er det levende seterliv i<br />
både Synnerdalen og Endalen. Gården E<strong>no</strong>dd<br />
hadde seter i allmenningen så tidlig som i 1667.<br />
I matriklene fra 1723 står det at Birkenås hadde<br />
seter i allmenningen, og ßere av husa på<br />
setervollen der er fra denne tiden.<br />
Under ei registrering av gamle hus i<br />
seterdalen viste det seg at mange av husa var<br />
oppført i 1820-1830. Da var det bu med<br />
skorstein som ble satt opp, i stedet for ljorbu<br />
med ildsted midt på golvet.<br />
I 1850 bygde setereierne kjerreveg in<strong>no</strong>ver<br />
Synnerdalen. Før den tid ble det kløvet over<br />
fjellet. Årstallet 1858 er hogd inn i ßere stener<br />
langs veien - det året veien ble ferdig.<br />
Tomt i Storbekkøya<br />
Da Budal Historielag skulle bygge opp<br />
setermuseet, Þkk de tomt ved Storbekkøya for å<br />
bygge opp et helt «nytt» anlegg. De var heldige<br />
og Þkk tak i mange hus. Seterbua har kommet<br />
fra Vollavollen og har årstallet 1863. Den er en<br />
gave fra Bjørg og Einar Voll. Fjøset, som er fra<br />
1700-tallet, er kommet fra Dyrvollvollen. Fjøset<br />
er det eldste huset på setervollen.<br />
Løa er kommet fra Svein O. Buset og den har<br />
tidligere stått lenger <strong>no</strong>rd i Seterlia.<br />
Det var i 1985 det ble<br />
bestemt at Mditre<br />
Gauldal skulle få en<br />
museumsseter for hele<br />
kommunen. Budal<br />
Historielag kk oppdraget,<br />
og Storbekkøya<br />
Museumsseter i Synnerdalen<br />
har blitt et trivelig<br />
sted der en kan får<br />
kjøpe seg gammeldags<br />
seterkost.<br />
Leifurbu<br />
På setervollen er det også satt opp et<br />
«langhus» av nyere dato. Huset - Leifurbu - har<br />
forsåvidt ingen ting med seterlivet å gjøre, men<br />
det fungerer som serveringssted og møterom.<br />
Det har også vært holdt gudstjeneste i dette<br />
huset.<br />
Kultursti<br />
I tilknytning til museet er det også en<br />
kultursti på 3 km. Den viser hvordan<br />
naturressursene ble utnyttet til forskjellige<br />
tidsepoker.<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Skårvold gård og museum:<br />
Û³¾»¬³¿²²¹”®¼ º®¿ ïéêð<br />
Skårvold gård på Støren ble fredet av<br />
Riksantikvaren allerede i 1941.<br />
Hovedlåna og to bur eies nå av Midtre<br />
Gauldal kommune, og den store<br />
samlingen på 3.000 gjenstander er gitt<br />
kommunen i gave av fru Margit<br />
Skaarvold. Overtagelsen skjedde i<br />
1988, og den videre bruken av gården<br />
har skjedd i nært samarbeid med<br />
Trøndelag folkemuseum.<br />
Det var prester og sorenskrivere som i eldre<br />
tider bodde på Skårvold. Det var kanselliråd<br />
Thyrholm som i midten av 1700-tallet bygde<br />
den nåværende hovedlåna. Borgstua er også fra<br />
1700-tallet.<br />
Gerhard Schønning var in<strong>no</strong>m Skårvold i<br />
åra 1773-75, og han beskriver den som «en stor<br />
og frugtbar gaard, og havde bemeldte tiid en<br />
stor og anseelig byging, samt en smuk og nylig<br />
anlagt have, forsynet med et smugt<br />
springvand».<br />
Navnet ble i eldre tider skrevet Skallvoll, og<br />
kommer sannsynligvis av en gildeskåle, som<br />
stod på vollene ved gårdene. Disse var godt<br />
kjent utover bygdene i middelalderen, men<br />
gården er muligens enda eldre. Sagnet sier<br />
nemlig at det på moene ovafor gården skal ha<br />
vært et hedensk offersted, og det er gjort funn<br />
her oppigjen<strong>no</strong>m tidene.<br />
Den nåværende slekta på Skårvold kom til<br />
gården i 1788. Det var Knut Eriksen Aune fra<br />
Rennebu som da kjøpte både Nygården og<br />
Skårvold. For gårdene betalte han 4800<br />
riksdaler. Han var gift med Ingeborg<br />
Ingebrigsdatter Eggan fra Rennebu - født i 1743.<br />
De hadde ei datter, Siri, som ble gift med Ole<br />
Arnsten Foss fra Horg. De hadde 10 barn. Siri<br />
ble enke i 1815, og gifta seg andre gang med Ole<br />
He<strong>nr</strong>ik Soknes. De var barnløse. Heretter har<br />
brukerne på Skårvold hett enten Knut Olsen<br />
eller Ole Knutsen.<br />
Med sin beliggenhet på et høydeplatå litt<br />
vest for Gaula framtrer storgården Skårvold<br />
markant i terrenget. Det store våningshuset er<br />
bygd i vinkel, og det ble reist i 1760. Gården er<br />
en kulturskatt og en unik opplevelse, der<br />
publikum kan få innblikk i den gamle<br />
bondekulturen via redskaper og gjenstander<br />
som har vært brukt på gården gjen<strong>no</strong>m<br />
århundrer. Her nnes det også antikke bøker<br />
og tidsskrifter og store mengder med gammel<br />
tekstilkunst.<br />
Slik som hovedlåna, bura og bårstua står i<br />
dag er de fulle av minner etter slektene som har<br />
levd og arbeidet på gården. Redskap, klær,<br />
kopper og kar, senger, kister, møbler, ei unik<br />
boksamling (eldste bok er fra 1775) og ellers alt<br />
som trengs på en gård er intakt og står på<br />
opprinnelig plass. Alle gjenstander unntatt<br />
bøker og en del tekstiler er registrert -<br />
tilsammen ca 3.000 gjenstander.<br />
Teskt/foto: Dagnn Vold<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ïë<br />
ÊÚ ·¼» ïë O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Bestestua på Skårvold gård.<br />
Noen av møblene i denne stua er sikkert fra da gården ble bygd, men <strong>no</strong>e har kommet til senere.<br />
Under den nåværende malinga har de funnet et ßott rødmalt sjablonmønster. Det kan være utført av Jens<br />
Christensen Blegen, som i 1817 arbeidet i Støren kirke og visst<strong>no</strong>k bodde på Skårvoll.<br />
I 1925 Þkk gården sitt eget elektrisitetsverk. Den øverste pæra i lysekrona sies å være den opprinnelige.<br />
Kartet på veggen er en kuriosietet og tegnet av kaptein Ziegler i 1849. Han tok oppmålingen til fots i<br />
marka. Det sies at ßere skogtakstere har vært der siden uten å ha vært i stand til å forandre <strong>no</strong>e på kartet.<br />
200 år gammelt langbord.<br />
Dette langbordet er skåret av hel stokk, og det har plass til åtte på langsidene.<br />
Ihuset ellers er det 24 rom, og på loftet er det hele 20 skuvsenger.<br />
Det er Ole He<strong>nr</strong>iksen Soknes<br />
som har laget omrammingene<br />
rundt ytterdørenee. Han har<br />
også gjort <strong>no</strong>e av det samme<br />
arbeidet i Støren kirke.<br />
Skårvold museum blir brukt til mindre kulturarrangement og<br />
selskap (i enviss grad). Kommunens styringsgruppe har planer om<br />
restaurering av kjøkke<strong>no</strong>g tilrettelegging av handicaptoalett i nær<br />
framtid, slik at anlegget kan benyttes i større grad enn nå.<br />
Har du spørsmål vedr. Skårvold, kontakt kulturavdelinga.
MALTØL<br />
etter oppskrift av Marit E. Stene<br />
<strong>ned</strong>tenget av Johanna Rigstad<br />
1 våg malt (18 kg),<br />
ca 150- 200 gr humle<br />
1 nåvvå gjester<br />
gir 60- 70 l øl<br />
Første dag<br />
Finn fram alle trekopper som skal brukast, -<br />
bryggstamp, roste og kagger. Fyll dem med<br />
vatn, slik at dei blir tett.<br />
Andre dag<br />
Kok enlaug. Gjer alle koppene rene med<br />
enlaug. Slå gjerne enlaug i stampen og rosten,<br />
brei eit plagg over så det dampes oppover. Så<br />
fyller vi ølkaggene med enlaug. Denne<br />
enlaugen skal vi bruke til ølet neste dag. Om<br />
kvelden bløter vi på maltet. Om sommeren<br />
brukes det kaldt vatn, om vinteren lunka.<br />
Tredje dag<br />
Kok opp enlaug og slå over miskinga<br />
(maltet) så mye at meskroren (lang stong av tre)<br />
går til en kant. Brei over et tjukt plagg, og la det<br />
stå i 2 timer. Så kokes det tynneste av meskinga<br />
og litt enlaug opp og slåes over meskinga en<br />
gang til, dekkes til igjen og står i 2 timer. No har<br />
vi størsteparten av miskinga i storgryta, fyller<br />
ho med enlaug og varmer opp.<br />
Så gjøres rosten i stand. Vi bruker skier av<br />
ene, som er fri for bork. Først litt lengre som blir<br />
lagt i skrå, så dem skrår <strong>ned</strong>over mot kranen, så<br />
litt kortare så det danner en sil. Så er det ene,<br />
både rå og koka.<br />
No skal det leggast inn på rosten: Med stor<br />
forsiktighet øser vi opp i den miskinga som er<br />
att i stampen, deretter det som er i gryta.<br />
Dekkes så <strong>ned</strong> i 20 min. No skal det boble på<br />
rosten. Etter 20 min tappes kranen opp. No er<br />
det vørter som kjem. Så må gryta gjøres ren for<br />
mesk, for når ca 60 l er tappa av skal det kokes i<br />
15 min sammen med humle som er hatt i en<br />
stoffpose.<br />
Ølet skal deretter avkjøles før gjæra haes på.<br />
Temperaturen må ikke være over 30 grader. -<br />
KAUK!<br />
Dekkes godt <strong>ned</strong> og står i ca 2 dager. Ønsker<br />
en litt søtere øl, kan en løse opp litt sukker og<br />
ha på.<br />
Oppbevaring av ølgjæra<br />
Det bli både litt toppgjær og botngjær. Legg<br />
langhalm i en balje, legg et rent kvitt plagg over<br />
og øs denne gjæra opp på plagget. Dagen etter<br />
løftes plagget opp med gjæra på. Skift ut<br />
halmen med osk og legg plagget <strong>ned</strong> på den.<br />
No tørkes gjæra fort. Etter <strong>no</strong>kre dager kan vi<br />
dele den opp i små biter, som vi legg utover på<br />
gjesterfjøla til tørk. Deretter legg vi gjæra i et<br />
tett spann. Brukes både til brygging og baking.<br />
ÊÚ ·¼» ïê O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Ö±¸¿²²¿ ±¹ ß®²»<br />
Johanna Rikstad har vokst opp med brygging av<br />
maltøl, og Arne Jærvan skaffer malt via dattera<br />
som har bosatt seg i Nordfjord.<br />
Dette har gjort de to Å-bøggene til<br />
et sikkerstikk i maltølbrygginga.<br />
Første gang de to brygget øl var til<br />
tusenårsskiftet - og det ølet Þkk navnet<br />
tusenårsølet. Arne hadde nettopp fått en sekk<br />
med malt fra dattera som hadde ßyttet til<br />
Nordfjord. Da måtte de bare prøve. Johanna<br />
hadde nødvendige kopper og kar, og med god<br />
veiledning fra Marit Stene var det bare å hive<br />
seg ut i det. Johanna husket maltølbrygginga<br />
fra oppveksten, men kunne ikke gjenta alle<br />
prosessene. Men, det var ikke <strong>no</strong>e problem når<br />
de hadde Marit til å føre arven videre.<br />
Det gikk bra, ja, samstemmer Johanna og<br />
Arne. Nå har de brygga fem ganger siden<br />
tusenårskiftet, og alle har vært vellykket. Sist de<br />
brygget var til Rennebumartnan i forbindelse<br />
med utstillingen «øl og ornamentikk».<br />
Johanna minnes tida da de brygga maltøl.<br />
Alle hadde malt liggende i påkommende<br />
tilfeller. Det ble mye brukt til tørstedrikk om<br />
sommeren. Dessuten var det alltid maltøl i<br />
begravelser og bryllup. Og så er det så godt<br />
til luteÞsk, sier Johanna med et smil.<br />
Det mest spennende er når en skal åpne<br />
kranen for å sile maltet. Da er det viktig at vi<br />
har vært nøye, ellers blir det mye ekstraarbeid,<br />
forteller Arne. Maltet siles gjen<strong>no</strong>m einer<br />
som må være så tett lagt at det ikke blir med<br />
<strong>no</strong>e mesk (korn) som tetter kranen. Det som<br />
kommer ut av kranen er vørteret, og det skal<br />
være litt søtt for å gi næring til den videre<br />
Tekst/foto:DagÞnn Vold<br />
gjæreprosessen. Men før vi har i gjæra koker vi<br />
opp vørteret på ny med humle.<br />
Når de tilsetter gjæra må det ikke være over<br />
37 grader, men Arne har lest et sted at 24 grader<br />
faktisk er passe for gjæra. Det som derimot er<br />
viktig - det er gjærkauket. Med det samme en<br />
har gjæret oppi stampen skal en sette i et<br />
skikkelig kauk slik at onde ånder og annen<br />
styggedom ikke skal ødelegge ølet. Dermed tør<br />
ikke Arne gjøre annet enn å kauke hver gang<br />
han brygger.<br />
Maltet er den viktigste ingrediensen i ølet,<br />
og det trenger behandling med omhu. Det heter<br />
seg at maltet skal «ligge to dager i bekka og tre<br />
dager i sekka». Det vil si at maltet skulle bløtes i<br />
to døgn før det ble lagt i maltbenken for groing<br />
i tre døgn. Grodde det for lenge reiste en del av<br />
søtsmaken. Groinga er viktig, for den gjør at<br />
stivelsen i kornet går over til sukker. Etter<br />
groinga skal maltet tørkes - helst i badstu. Ble<br />
det tørket for lenge ble ølet mørkere, og med<br />
mindre tørk ble ølet lysere og søtere.<br />
Vi kan <strong>no</strong>k gjøre brygginga enklere i dag,<br />
men vi velger å gjøre det på gammelmåten. Vi<br />
har aldri mislyktes - det har vært ordentlig gjort<br />
sjø, sier Johanna - som samtidig forteller at hun<br />
ønsker seg en ny ringovn som helst tar opp mot<br />
ei 80 liters gryte. Er det <strong>no</strong>en som har en slik<br />
ringovn, så ...<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
¾®§¹¹»® ³¿´¬a´<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ïé<br />
ÊÚ ·¼» ïé O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ײ²´¿²¼»¬ ³»¼<br />
»¹»² ¿³¾¿¿¼»<br />
· Ì®±²¼¸»·³<br />
Blilyst-prosjektet har fått sitt eget hus<br />
i Trondheim. Huset kalles formelt for<br />
blilyst:-)huset, men går ofte under<br />
navnet Innlandsambassaden.<br />
Blilyst:-)huset er først og fremst en<br />
møteplass for blilyst-programmet og alle som<br />
er involvert der, forteller prosjektleder Steinar<br />
Skjerdingstad. Det er Þne lokaler med<br />
fantastisk beliggenhet ved Vår Frue kirke - i<br />
forlengelsen av Nordre gate. Det er faktisk<br />
lokaler som gir lyst, sier en entusiastisk<br />
prosjektleder til <strong>KULT</strong>.<br />
Huset skal være en møteplass, representere<br />
innlandskommunene i byen og ha utstillinger<br />
med tema fra innlandet. Etter at vi nå har<br />
kommet på plass i huset, blir det en oppgave<br />
for oss å synliggjøre huset for publikum. Dette<br />
vil skje både ved hjelp av an<strong>no</strong>nsering og ved<br />
tilstedeværelse utenfor lokalene våre for å<br />
trekke publikum.<br />
Skjerdingstad understreker at synliggjøring<br />
av innlandet er viktig for prosjektet. Huset skal<br />
være et bindeledd til innlandet for de som bor i<br />
byen, og her kan de skaffe seg informasjon om<br />
kommunene for eventuell tilßytting eller<br />
næringssatsing. Blilyst arbeider derfor med å<br />
starte næringshager rundt om i blilystkommunene<br />
for å ha et apparat til å ta imot de<br />
som ønsker å satse innen næringslivet.<br />
Blilyst:-)huset er også åpent for andre innen<br />
næringsliv eller offentlig sektor, som møterom<br />
eller en arbeidsplass for de som er in<strong>no</strong>m byen.<br />
Steinar sier at det er greit å varsle fra i god tid,<br />
slik at en er sikkert på at det er ledige lokaler.<br />
Han forteller også at de kan ordne med<br />
servering om ønskelig.<br />
Det blir en oppgave nå fremover å<br />
markedsføre blilyst-kommunenes fortreffelighet.<br />
Derfor blir det viktig å bruke<br />
innlandsambassaden offensivt for sin egen<br />
kommune. Dette er et hus med Þn atmosfære<br />
som skaper entusiasme og velvilje for<br />
samarbeidspartnerne. Huset er derfor et<br />
foregangsprosjekt for distriktsutvikling, og det<br />
skal bli spennende å se hvordan det utvikler<br />
seg og hvor ßink de forskjellige kommunene er<br />
til å bruke sin egen ambassade, sier Steinar<br />
Skjerdingstad.<br />
tlf 73 86 63 38 / 39<br />
www.blilyst.<strong>no</strong><br />
Tekst: DagÞnn Vold<br />
Foto: Kenneth Teigen
ïè<br />
Med slegge, spett og brekkjern rives Jøldalshytta<br />
Fredag 10. september startet tidenes største hytteutvidelse i TTs 117-årige historie.<br />
En dugnadsgjeng på 20 personer gikk løs på Jøldalshytta med slegge, spett og brekkjern. Rivingen av<br />
lavßøya blir til fordel for et nytt tilbygg i full høyde. Overnattingskapasiteten skal økes fra 65 til 80, <strong>no</strong>e som<br />
gjør Jøldalshytta, sammen med Trollheimshytta, til Trøndelags største turisthytte i fjellet.<br />
Det blir vanlig drift ved Jøldalshytta selv om det skal gjøres omfattende utbygginger. Hytta var betjent<br />
frem til søndag 12. september. Etter den tid er det selvbetjent drift frem til påske, hvor hytta skal fungere som<br />
betjent. For barnefamilier som har tenkt seg til fjells i høst, vil vi anbefale <strong>no</strong>en av våre andre turisthytter<br />
denne høsten. Der vil det være langt triveligere og tryggere enn det på en byggeplass til tider kan være.<br />
Òb®·²¹¸¿¹»®<br />
P ¬·´¾«¼ ¬·´ ²§»¬¿¾´»®¬»<br />
¾»¼®·º¬»® ±¹ ¸§¬¬»»·»®»<br />
Oppdal Næringshage og Rennebu<br />
Næringshage åpnes offisielt fredag<br />
24.09. Næringshagen er en interessant<br />
nyskapning i bygda, med ere<br />
kunnskapsbedrifter lokalisert i<br />
samme bygg. Tanken er at bedriftene<br />
gjensidig skal trekke fordel av<br />
hverandre, gjen<strong>no</strong>m en del felles<br />
kontortjenester, men først og fremst<br />
ved å trekke veksler på hverandres<br />
nettverk og erfaringer.<br />
Formålet med næringshager er å skape<br />
fremtidsrettede og konkurransedyktige<br />
bedrifter i distrikts-Norge. Ved å skape lokale<br />
næringsmiljø kan det på sikt legges grunnlag<br />
for ßere nyetableringer.<br />
Givende fellesskap<br />
I næringshagen får bedriftene tilbud om<br />
ulike kontortjenester, som telefontjenester,<br />
kontorutstyr som faks, skriver og kopimaskin,<br />
tilgang til møte- og spiserom, men først og<br />
fremst et godt fellesskap: <strong>no</strong>en å drikke kaffe<br />
sammen med, <strong>no</strong>en å diskutere faglige<br />
spørsmål med, <strong>no</strong>en å samarbeide med, <strong>no</strong>en å<br />
lære av, <strong>no</strong>en å markedsføre seg sammen med,<br />
<strong>no</strong>en å gi anbud på større kontrakter sammen<br />
med; kort sagt <strong>no</strong>en å utvikle sin egen<br />
nystartede bedrift sammen med.<br />
Næringshager er ikke <strong>no</strong>e nytt i Norge. I<br />
løpet av de siste fem årene er det opprettet over<br />
tretti næringshager; de langt ßeste på større<br />
steder enn Rennebu og Oppdal. På oppdrag fra<br />
Kommunal- og regionaldepartementet har<br />
Hartmark Consulting evaluert næringshagene.<br />
" Lokalisering av virksomhet i en næringshage<br />
gir bedret overlevelsesevne for ca 3 av 4<br />
bedrifter", skriver Hartmark. At bedriftene<br />
danner nettverk internt er hovedstyrken ved<br />
næringshagene. Det gir små, nyetablerte<br />
bedrifter større slagkraft.<br />
Kompetansemiljø i bygda<br />
Bedriftene i næringshagen har hver for seg<br />
og i fellesskap stor kompetanse, som kan bidra<br />
til å styrke lokalt næringsliv. I Rennebu<br />
næringshage er det et stort regnskapskontor,<br />
revisjonsÞrma, advokat og IT, samt takstÞrma<br />
og elektronikk. I Oppdal næringshage er det<br />
blant annet revisjonsÞrma, graÞsk bedrift,<br />
bedriftsrådgivning, nasjonalparksenter og<br />
næringsforening. Lokal kompetanse som<br />
bedrifter ofte drar til "byen" for å leie.<br />
Tilbud til hytteeiere<br />
I Rennebu og Oppdal er det mange<br />
hytteeiere som etter hvert tar såkalt "oval<br />
weekend". Ofte jobbes det litt fra hytta, men<br />
mange savner bedre kontormuligheter. Her kan<br />
næringshagen tilby leiekontor med alle<br />
fasiliteter og miljø for en rimelig penge.<br />
Næringshagenes oppfordring til hytteeiere er å<br />
ta en tur in<strong>no</strong>m og vurder om dette er <strong>no</strong>e for<br />
deg!<br />
Alle innbyggere og hytteeiere i Oppdal og<br />
Rennebu oppfordres til å ta en tur in<strong>no</strong>m<br />
næringshagene denne dagen!<br />
ÊÚ ·¼» ïè O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
λ²²»¾«Í°b´´<br />
º±® ïðò ¹¿²¹<br />
Musikk- og underholdningskonkurranse RennebuSpæll<br />
ble første gang arrangert 21. oktober 1995, så i <strong>2004</strong> er det 10. gangen<br />
RennebuSpæll blir arrangert - lørdag 23. oktober.<br />
Selve ideen med<br />
RennebuSpæll ble til etter at<br />
Berkåk Skolekorps var på en<br />
korpstur sommeren 1994 til<br />
KanalFestivalen `94 i Lunde i<br />
Telemark. Der deltok<br />
korpset i en<br />
underholdningskonkurranse<br />
hvor korpset skulle<br />
presentere et variert og<br />
underholdende<br />
musikkprogram på en<br />
orginal og spennende måte,<br />
forteller korpsentusiast og<br />
leder for RennebuSpæll<br />
Gøril Meland. Dette var<br />
en helt ny konkurranseform<br />
som korpset aldri hadde<br />
vært med på tidligere, men<br />
vi ledere så fort hvor dette<br />
engasjerte ungene i korpset.<br />
De Þkk kle seg ut og være<br />
glade. Korps skulle jo være<br />
gøy. De eldste i korpset Þkk<br />
være med på å lage et<br />
spennende program.<br />
En kveld på korpsturen satt de tre lederne<br />
Martin Roar Flå, Bjørg Rise og Gørild Meland<br />
og lurte på om det ikke fantes en slik<br />
konkurranseform i Midt-Norge. Hvis ikke,<br />
hvorfor kunne ikke Berkåk Skolekorps være det<br />
første korpset som startet en slik<br />
underholdningskonkurranse for skolekorps i<br />
Midt-Norge. Vi hadde jo Rennebuhallen,<br />
samfunnshuset og skole vegg i vegg. Her var<br />
det bare å være kreative. Og slik ble<br />
RennebuSpæll stiftet, høsten etterpå, forteller<br />
Gøril.<br />
Positiv opplevelse<br />
RennebuSpæll er en musikk- og under-<br />
holdningskonkurranse som skal være en<br />
positiv opplevelse for skolekorpsene, publikum<br />
og arrangør. Korpsene skal ha mulighet til å<br />
bruke fantasi, humor, kreativitet, vise<br />
spilleglede- og ikke minst ta med aspirantene<br />
sine i framføringen. Middag hører selvfølgelig<br />
med etter spillingen og en festkonsert før<br />
premieutdelingen om kvelden. Til slutt<br />
avrundes hele arrangementet med dans. Hvert<br />
år har RennebuSpæll et tema som musikken<br />
skal dreie seg om, og i år er det naturligvis<br />
jubileum/ bursdagsfeiring.<br />
Med RennebuSpæll ønsker vi å inspirere<br />
korpsene til å utvikle et mer publikumsvennlig<br />
konsertopplegg - konserter med mer fart og<br />
underholdningsverdi, men med musikken som<br />
det viktigste element. Det<br />
viktigste er ikke selve<br />
konkurransen, men det<br />
korpsene lærer underveis.<br />
Økt interesse<br />
De siste fem årene har<br />
søkermassen til<br />
RennebuSpæll vært så stor,<br />
at når påmeldingsfristen 1.<br />
april har passert trekkes det<br />
hvilke korps som får delta.<br />
Vi må dessverre si nei til<br />
mange korps hvert år, da det<br />
er maksimum 16-17 korps,<br />
1200 deltakere, som får<br />
delta.<br />
Tekst/foto: DagÞnn Vold<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Kulturprisen <strong>2004</strong> til Ronny Kjøsen<br />
Musikk- og kulturmennesket Ronny Kjøsen får Meldal kommunes kulturpris for <strong>2004</strong>. Dette vedok<br />
formannskapet i sitt møte 6. juli.<br />
Ronny Kjøsen er en av distriktets mest prolerte kulturpersonligheter. Som ordføreren sier: Han er<br />
innblandet i alt fra kirkemusikk til det burleske, og gjøre en kjempejobb for kulturlivet i Meldal. Han er<br />
komponist, utøver, dirigent, musikalsk leder, tilrettelegger, arrangør, ja gudene vet hva han ikke er.<br />
Prisen vil bli overrakt ved en passende anledning til høsten.<br />
Trollheimen Kjøtt i Meldal:<br />
Õ«´¬«®¾¿»®¬<br />
²b®·²¹ · º»´´»¬<br />
Jeg vil tilby mine<br />
kunder reinskjøtt slik<br />
jeg helst vil ha det selv<br />
og som er samisk<br />
tradisjon, forteller<br />
Gustav Kant, mannen<br />
bak Trollheimen Kjøtt<br />
på Å i Meldal.<br />
Reindriftsnæringa<br />
handler om å drive en<br />
kultur videre. Vi driver en<br />
kulturbasert næring som<br />
samfunnet ikke alltid forstår<br />
å se verdien av, sier Gustav.<br />
Men, vi står på, for vi har<br />
trua på det vi holder på<br />
med, selv om våre beiteområder<br />
stadig blir mindre<br />
på grunn av inngripen i<br />
naturen.<br />
Gustav føler seg egentlig<br />
priviligert som kan drive<br />
med en næring som både<br />
fører en kultur videre og<br />
som samtidig har med seg<br />
en så fri og trivelig<br />
arbeidsdag. Det kan neppe<br />
bli bedre enn når han er i<br />
fjellet for å se etter reinen og<br />
samtidig steke salta og røkt<br />
reinskjøtt på glørne.<br />
Men, samtidig er<br />
arbeidsdagen også hard, og<br />
timebetalinga blir ikke alltid<br />
den beste. For å få mer igjen<br />
i kroner og øre, satser han<br />
på å foredle kjøttet i bedriften Trollheimen<br />
Kjøtt. Jeg synes det er viktig å foredle<br />
kjøttet selv og levere det på en slik måte at jeg<br />
selv kan gå god for kvaliteten på det.<br />
Frittgående dyr bør slaktes på plassen, og ikke<br />
fraktes bort til slakting, med det stresset det<br />
fører med seg. Jeg er misfornøyd med hvordan<br />
industribasert reinskjøtt blir presentert for<br />
kunden - det slarkes for mye. Kjøttet skal for<br />
eksempel henges til modning, og det dreier seg<br />
om tradisjonskunnskap, forteller Gustav.<br />
Holdbart kjøtt<br />
Reinskjøtt er et holdbart kjøtt på grunn av<br />
maten reinen spiser. 2 - 300 vekster som utgjør<br />
foret gjør også at kjøttet får en naturlig<br />
smakstilsetning. Samtidig er kjøttet magert og<br />
det er økologisk som for andre frittgående dyr.<br />
Reinskjøttet er dermed helt rent og et naturlig<br />
produkt uten tilsetningsstoffer.<br />
Sesongbetont<br />
Trollheimen Kjøtt ble startet for re år siden,<br />
med støtte blant annet fra det som da het SND.<br />
Gustav liker å følge med dyret fra fjellet via<br />
slakteferdig skrott til spisebordet til kunden -<br />
da føler han at han har et fullendt mål. Han<br />
Õ«´¬ ðíóîððì ïç<br />
ÊÚ ·¼» ïç O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
leverer både til private kunder og til<br />
restauranter. Aktiviteten ved bedriften er<br />
sesongavhengig, da den følger årssyklusen i<br />
reindriftsnæringa. Dermed blir det mest<br />
aktivitet når slaktinga starter i <strong>no</strong>vember og til<br />
den er ferdig i løpet av januar. Han forteller<br />
også at de også har skåret <strong>ned</strong> annet hjortevilt<br />
for jegere.<br />
Ofte spør kunden hvordan vi helst vil ha<br />
kjøttet, og at de vil ha det på samme måten. I<br />
slaktesesongen selger vi derfor surra stek,<br />
léer, reinsskav, farse og lignende. Vi selger<br />
også salta og røkt stek på gammelt samisk vis,<br />
og røkinga står vi for sjøl. Ellers bruker vi<br />
kjøttet til skav, i gryta eller vi tørker det til<br />
«ryggsekkmat».<br />
Gustav forteller at etterspørselen etter<br />
reinskjøtt er stigende, og han vurderer derfor å<br />
ha utsalg ved bedriften i slaktesesongen. Inntil<br />
videre er det bare å ringe Gustav Kant på<br />
hjemmetelefonen for å bestille - og han står<br />
oppført under Oppdal.<br />
Tekst/foto: Dagnn Vold<br />
Meldal folkebiblioteks målsetting:<br />
Õª¿´·¬»¬ô<br />
¿´´·¼·¹¸»¬ ±¹<br />
¿µ¬«¿´·¬»¬<br />
Hovedbiblioteket i Meldal er lokalisert på<br />
Løkken Verk, og det er to lialer, Grefstad og<br />
Storås. På biblioteket kan du låne bøker,<br />
tidsskrifter, video og lydbøker. For å leve opp<br />
til målsettingen om kvalitet, allsidighet og<br />
aktualitet prøver biblioteket også å skaffe<br />
tilveie det som låneren måtte ønske fra andre<br />
bibliotek, men på pensumlitteratur til<br />
høyskolestudier er det begrensninger.<br />
Ellers abonnerer biblioteket for tiden på<br />
avisene Adresseavisen og Sør-Trøndelag.<br />
De er tilkoblet internett til bruk for<br />
publikum. Av offentlig informasjon har de<br />
sakspapirer til kommunale utvalg og<br />
reguleringsplaner liggende fremme til<br />
gjen<strong>no</strong>msyn.<br />
Biblioteket har også en lokal samling av bl.a.<br />
Ingvald Svinsaas sitt forfatterskap, en utstilling<br />
av Otto Lie og ellers annet lokalt stoff.<br />
Åpningstider<br />
Hovedbiblioteket - tlf. 72 49 68 81<br />
Mandag Stengt<br />
Tirsdag 10.00 - 15.00<br />
Onsdag 14.00 - 19.00<br />
Torsdag 14.00 - 19.00<br />
Fredag 10.00 - 15.00<br />
Lørdag 10.00 - 13.00<br />
Grefstad lial - tlf. 72 49 76 20<br />
Onsdag 17.00 - 20.00<br />
Torsdag 11.00 - 13.00<br />
Storås llial - tlf. 72 49 83 40<br />
Onsdag 17.00 - 20.00<br />
Torsdag 13.30 - 14.30<br />
Utlån på bøker/lydbøker er 4 uker, for<br />
video 1 uke.<br />
Fylkesbibliotekets bokbuss<br />
stopper på Jerpstad (Å Samvirkelag) en<br />
gang i må<strong>ned</strong>en, torsdager fra kl. 16.00 - 17.00.
Kirsti fra Singsås:<br />
͵«»°·´´»® ·<br />
²±®¹»¬±°°»²<br />
Lørdag 11. september var det premiere på Det Norske<br />
Teater med stykket Den kaukasiske kritringen.<br />
Dette blir omtalt som en gedigen antikrigsdemonstrasjon,<br />
og én av hovedrollene spilles av Kirsti Stubø fra Singsås.<br />
Kirsti kunne like gjerne blitt langrennsløper.<br />
Kanskje var det også det som var tiltenkt. Men<br />
under en treningstur med faren Gudmund<br />
Refseth stoppet Kirsti opp og sa at du må forstå<br />
det pappa at det er bedre for meg å bli<br />
skuespiller enn langrennsløper! Og slik ble det,<br />
sjøl om hun underveis til det å bli skuespiller<br />
tenkte at det var dumt hun heller ikke ble<br />
langrennsløper.<br />
I dag angrer ikke Kirsti på at hun ble<br />
skuespiller. Det har gitt henne mange<br />
opplevelser, og hun har fått spilt mange store<br />
roller.<br />
Fått det med morsmelka<br />
Da Kirsti skal fortelle hvorfor hun endte opp<br />
som skuespiller, var det naturlig å starte med<br />
morfar Jon Sesseng. Hun husker godt alle<br />
julkveldene morfar fremførte Terje Viken,<br />
Fanitullen eller andre kjente stykker. Han<br />
har vært en god historieforteller.<br />
Hjemmet i Singsås har alltid vært preget av<br />
kultur. Mora Eli Sesseng har vært aktiv på<br />
kulturfronten i alle år, og det var Eli som stod<br />
bak bl.a Buanes-spelet på Rognes.<br />
An Magritt<br />
Det var også Kirstis foreldre som meldte<br />
henne på audition til stykket An Magrit på<br />
Trøndelag Teater. Vi har vokst opp med An<br />
Magrit, og det at jeg Þkk rollen som løsungen<br />
Eva i dette stykket hadde <strong>no</strong>k stor betydning<br />
for fortsettelsen. Etter dette stykket deltok jeg i<br />
Ungdommens Kulturmønstring med<br />
mo<strong>no</strong>loger fra An Magrit. Det var også en<br />
mo<strong>no</strong>log fra An Magrit som Þkk meg inn på<br />
Teaterhøgskolen i 1995.<br />
Falkberget har alltid fasinert meg, og jeg<br />
var omviser på Ratvollen <strong>no</strong>en sesonger. Da var<br />
det naturlig å legge inn <strong>no</strong>en dramatiseringer.<br />
Da jeg gikk Steinerskolen i Trondheim skrev jeg<br />
årsoppgave om Johan Falkberget.<br />
Alltid <strong>no</strong>e på gang...<br />
Kirsti forteller at det var alltid en eller<br />
dramatisering på gang. Hun roser lærerne ved<br />
Singsås skole som lot kreativiteten blomstre.<br />
Klassa skrev skuespill og dramatiserte<br />
med jevne mellomrom. Mange av drama-<br />
îð<br />
ÊÚ ·¼» îð O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
tiseringene var<br />
relatert til det vi<br />
lærte, og derfor ble<br />
både amøber og<br />
regnestykker dramatisert.<br />
Vi Þkk lov<br />
til å snekre kulisser<br />
og sy kostymer. Det<br />
var ei artig tid,<br />
minnes Kristi.<br />
Kirsti var også<br />
aktiv i i koret Pax<br />
Tecum en periode,<br />
og der ble det bl.a.<br />
satt opp en musikal.<br />
Kom inn på første<br />
forsøk<br />
Da hun kom inn<br />
på Teaterhøgskolen<br />
i 1995 var det etter<br />
første forsøk.<br />
Under opptaksprøven<br />
tok jeg<br />
mo<strong>no</strong>log fra An<br />
Magritt. Jeg følte det var viktig å bruke <strong>no</strong>e jeg<br />
kunne, for da ble jeg mer naturlig. Jammen kom<br />
jeg inn, og egentlig har jeg ikke angret en dag.<br />
Siden har det gått slag i slag, og mest med<br />
teater. Kirsti har vært med på en Þlm, og det<br />
var «Det største i verden» sammen med bl.a.<br />
Herborg Kråkevik. Åspille i Þlm er på en<br />
måte det samme som teater, men også<br />
annerledes. På Þlm gjør vi et opptak, og det er<br />
der for alltid. På teater fremfører vi stykket om<br />
og om igjen. Teater er <strong>no</strong>k «mitt hjerte»,<br />
forteller Kirsti litt ettertenksomt. Men, for å<br />
si det slik - en kan ikke bare gå på ski for å bli<br />
god på ski.<br />
Film når <strong>no</strong>k ut til et større publikum, og<br />
Jesper Langberg som hun spilte sammen med i<br />
«Det største i verden» sa til henne at hvis du vil<br />
bli kjendis må du i TV og hvis du vil bli rik må<br />
du på Þlm. Men hvis du vil gjøre det du liker,<br />
må du gå til teateret.<br />
«Den kaukasiske krittringen»<br />
Kirsti har vært med på mange oppsettinger<br />
på teateret. Ett av stykkene som har betydd<br />
mye er<br />
«November», som<br />
ble satt opp i 2001,<br />
med Lars Norén<br />
som forfatter og<br />
instruktør.<br />
Akkurat nå er<br />
det stykket «Den<br />
Den kaukasiske<br />
krittringen<br />
Kirsti Stubø i rollen<br />
som tjenestejenta<br />
som ikke vil la<br />
kjæresten sin dra ut i<br />
krigen.<br />
kaukasiske kritringen» med Bertholt Brecht<br />
som er Kirstis arena. Regisøren har sagt at dette<br />
stykket er en gedigen antikrigsdemonstrasjon.<br />
Det er faktisk litt Falkberget over det også.<br />
Det er en ßott historie, forteller Kirsti.<br />
Utgangspunktet er krig i Georgia, og Kirsti<br />
spiller tjenestejenta som må ta seg av familiens<br />
unge når mora går fra barnet for et par sko. Det<br />
blir til slutt rettsak om ungen, der ungen blir<br />
plassert i en krittring i påvente av avgjørelsen.<br />
Problematikken er skremmende aktuell også i<br />
dag.<br />
Da <strong>KULT</strong> snakket med Kirsti var det full<br />
fokus i premiere-innspurten. Det er en stor<br />
oppsetning, med 50 mennesker i forskjellige<br />
roller. Stykket er realistisk og mange<br />
virkemidler blir brukt for at det skal fremstå<br />
troverdig. Det er derfor en stor kontrast å<br />
komme ut på gata fra øvingene å se at sola<br />
skinner og at menneskene går rolig omrking.<br />
Fikk ski til julegave<br />
Jeg angrer ikke på yrkesvalget mitt som<br />
skuespiller. Men så kunne jeg ikke vært så mye<br />
annet - kanskje å gå fort på langrennski a.<br />
Kirsti forteller at da hun gikk aktivt på ski,<br />
brukte hun å ønske seg ski til jul. For en tid<br />
tilbake ønsket hun seg igjen ski fra foreldrene<br />
til jul, for hun følte for å gå på ski igjen.<br />
Heldigvis lå det en lang pakke under<br />
juletreet. Men, denne gangen var det faktisk<br />
turski, forteller Kirsti som in<strong>nr</strong>ømmer at hun<br />
ble litt skuffet for at det ikke var racerski.<br />
Vi kommer egentlig fra Singsås<br />
Nå er det en ny etterkommer som er ivrig på<br />
friluftslivet i Singsås. Sønnen Teodor, som<br />
Kirsti har sammen med ektemannen Erik<br />
Stubø, trives kjempegodt hos mormor og<br />
morfar i Singsås. Han tror ikke mormor og<br />
morfar klarer å få båten på land ved Samsjøen<br />
uten at han er med. En morgen da han våkna<br />
i senga si sa han at egentlig så kommer vi fra<br />
Singsås, ikke sant? For der er det så koselig ...<br />
Teskt: DagÞnn Vold<br />
Foto: Det Norske Teater<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Õ«´¬ ðíóîððì<br />
Ô¿ ¼»¬<br />
ª±µ» ±¹ ¹®± òòò<br />
îìò »°¬»³¾»® ¾´·® º®(»¬ ;¼¼ÿ<br />
Ú®»¼¿¹ îìò»°¬»³¾»® µ´ ïðòðð<br />
º±®»¬¿® ª· ¼»² ±ºº··»´´» ;°²·²¹»²<br />
¿ª Ñ°°¼¿´ Ò:®·²¹¸¿¹»ò<br />
Õ´ ïðòðð Ÿ°²·²¹ ¿ª Ñ°°¼¿´ Òb®·²¹¸¿¹»<br />
ó ¬§®»´»¼»® ¾´·´§¬æó÷ Ì®±²¼ Öb®»<br />
ó ¬ò®»°®òײ¹» Χ¿²ô ÍÊ Ò±®¼óÌ®a²¼»´¿¹<br />
ó ¿¼³ò¼·® Ú·²² Ø¿«¹¿²ô<br />
Í°¿®»¾¿²µ ï Ó·¼¬óÒ±®¹»<br />
ó ”°²·²¹ ¿ª ÙÎÑ󲻬¬<br />
ó «¬¼»´·²¹ ¿ª ¹® ²¼»®°®·»² îððì<br />
Ñ°°¼¿´ Ò:®·²¹¸¿¹»<br />
¾»¬;® · ¼¿¹ ¿ª º(´¹»²¼» ¾»¼®·º¬»®æ<br />
λª·±®µ±²«´¬ ßÍ<br />
µæ®··» ¹®¿º·µ ¼»·¹²<br />
H¬»®¸« Ì»½¸²±´±¹§ Í»®ª·½»<br />
Ñ´¿ Ê¿³³»®ª±´¼ Þ»¼®·º¬®;¼¹·ª²·²¹<br />
Ñ°¬·³¿² ßÍ<br />
ͬ±®ª·µ ßÍ<br />
·Ò¿±²¿´°¿®µ»®<br />
Ñ°°¼¿´ Ò:®·²¹º±®»²·²¹<br />
ÊÚ ·¼» îï O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Ú®»¼¿¹ îìò»°¬»³¾»® µ´ ïîòïë<br />
º±®»¬¿® ª· ¼»² ±ºº··»´´» ;°²·²¹»²<br />
¿ª λ²²»¾« Ò:®·²¹¸¿¹»ò<br />
Õ´ ïîòïë Ÿ°²·²¹ ¿ª λ²²»¾« Òb®·²¹¸¿¹»<br />
ó ¬§®»´»¼»® Þa®² α¹¬¿¼ô<br />
λ²²»¾« Òb®·²¹¸¿¹»<br />
ó ¬§®»´»¼»® ¾´·´§¬æó÷ Ì®±²¼ Öb®»<br />
ó ¬ò®»°®òײ¹» Χ¿²ô ÍÊ Ò±®¼óÌ®a²¼»´¿¹<br />
λ²²»¾« Ò:®·²¹¸¿¹»<br />
¾»¬;® · ¼¿¹ ¿ª º(´¹»²¼» ¾»¼®·º¬»®æ<br />
ײ¬»®¼¿¬¿ Þ»®µ;µ ßÍ<br />
ײ¬»® λª·±² Ñ®µ¿²¹»® ßÍ<br />
ß¼ªòرª¬¿¼ ú Õª»®²®(¼<br />
Ì¿µ¬óÚ±®«³<br />
λ²²»¾« ×Ì󻮪·½» ßÍ<br />
ßÞÞ<br />
Òb®·²¹¸¿¹»²» · Ñ°°¼¿´ ±¹ λ²²»¾« »® °»²²»²¼»<br />
²§µ¿°²·²¹»® ±³ ¸¿® ±³ º±®³”´ ” ¾·¼®¿ ¬·´ «¬ª·µ´·²¹<br />
êê<br />
¿ª µ«²²µ¿°¾»¼®·º¬»®ô µ¿°» ²§» ¿®¾»·¼°´¿»® ±¹<br />
éê ìî<br />
¬·´ºa®» ¾»¼®·º¬»® · ¾§¹¼¿ ²§ µ±³°»¬¿²»ò<br />
éî ó<br />
Òb®·²¹¸¿¹»²» ¸¿® ¿´´»®»¼» ³¿²¹» ·²¬»®»¿²¬» ´»·»¬¿µ»®»òØ”°»¬ »® ¿¬<br />
¼·» ¹»²²±³ ¿³¿®¾»·¼ ±¹ ª·¼»®»«¬ª·µ´·²¹ µ¿´ ¬®»µµ» ²§» ·²¬»®»»²¬»® ¬·´<br />
Þ»®µ;µ ßÍô<br />
³·´a»¬ ±¹ ¼»®³»¼ º®»³¬” ±³ »²¬®¿ º±® ²b®·²¹«¬ª·µ´·²¹ · ª”® ®»¹·±²òÊ· ¸¿®<br />
º®»³¼»´» ²±»² ´±µ¿´»® ´»¼·¹»ô ” ³«´·¹» ²§» ¿³¿®¾»·¼°¿®¬²»®» µ¿² ²”® ±³<br />
¸»´¬ ¸»²ª»²¼» »¹ ¬·´ ±ò<br />
Ú±¬±Ù®¿º·µ»<br />
Ñ°°¼¿´ ó ¬´º éî ìð ìî ìì λ²²»¾« ó ¬´º éî ìî èî ðð ÊÑÔÜ<br />
Ê»´µ±³³»² ·²²±³ ª;®» º®±¼·¹» ¸«ÿ<br />
îï
îî<br />
Ì¿¾´±·¼ ³«®¬»·² ±³ Ñ<br />
Lars Gisnås sparer ikke på <strong>no</strong>e i boka «den store boka om Oppdal fra 1905-2005».<br />
19. <strong>no</strong>vember, etter må<strong>ned</strong>svis med intervjuer, gjen<strong>no</strong>mgang av gamle aviser og<br />
leting i arkiver, er journalisten og historikeren Gisnås klar med den store boka<br />
som tar for seg Oppdal de siste hundre åra. En kollega av Gisnås i Adresseavisen<br />
har kalt prosjektet "tabloidhistorie". Det synes forfatteren er greit.<br />
ÊÚ ·¼» îî O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Gamle aviser<br />
har vært svært viktig<br />
kildemateriale<br />
for Lars Gisnås i hans<br />
store bok om Oppdal.<br />
Her har forfatteren samlet<br />
et knippe av samtlige<br />
oppdalsaviser<br />
gjen<strong>no</strong>m tidene.<br />
- Å være tabloid er et spørsmål om å være<br />
bevisst på virkemidler og skrive slik at leseren<br />
synes det er lett å lese. I så måte har jeg ikke <strong>no</strong>e<br />
problem med at et sånt ord brukes, sier Gisnås.<br />
100 historier en for hvert år, 1000 fakta og<br />
600-700 bilder er <strong>no</strong>en stikkord for den<br />
"ukurante mursteinen", som Gisnås med glimt i<br />
øyet kaller boka.<br />
- Det blir ei bok om alt mulig rart i Oppdal<br />
gjen<strong>no</strong>m hundre år. Alt unntatt mord. Det skal<br />
være ei bok som formidler; fornøyer og gleder,<br />
og alvorlig krim skal man ikke la seg<br />
underholde av, konstaterer forfatteren.<br />
Hvert år fra 1905 fram til <strong>2004</strong> har en<br />
hovedhistorie, i tillegg til ßere bilder og fakta<br />
fra dette året.<br />
- Det er ikke sikkert det er de viktigste<br />
nyhetene som er dekt, men de faktaene som er<br />
med står seg over tid, de er uten<br />
holdbarhetsdato, sier Gisnås.<br />
Mange av faktaene han presenterer har aldri<br />
vært i nyhetsbildet. Som for eksempel da NRK<br />
sendte sitt første innslag fra Oppdal. Ikke<br />
overraskende var det om bygdas alpinmiljø.<br />
Historiene har ankerfeste i det året de står<br />
under, men kan strekke seg over 100 år. Som for<br />
eksempel i kapittelet "Får på pelsen", hvor<br />
Gisnås beskriver Oppdals pelsdyrhistorie.<br />
- Utfordringen er å skrive komprimert og<br />
underholdende samtidig som spenningen<br />
bevares i språket, sier han, og legger til at<br />
historiefaglige krav til for eksempel kildekritikk<br />
står sentralt, samtidig som det er brukt<br />
journalistiske fortellergrep og<br />
presentasjonsmåter.<br />
- Men det er ikke dramatisert <strong>no</strong>e, uten at<br />
det også er belegg for det, sier Gisnås.<br />
Da <strong>KULT</strong> besøker forfatteren hjemme på<br />
Tyholt i Trondheim i midten av juni får vi se et<br />
eksempel på hvordan sidene vil bli. Det ligner<br />
lite på det en forbinder med tradisjonelle<br />
historiebøker, for ikke å snakke om<br />
bygdebøker. Språket og fortellerteknikken er<br />
lettfattelig og konsis. Lay-out en moderne og<br />
oversiktlig. Og overskriftene er alt annet enn<br />
knusktørre. Hør bare her: Menneskehandel (fra<br />
1927), Føreren (fra 1941), Blikkfanget (fra 1945),<br />
alko-apartheid (fra 1949), Friske tak for syke<br />
(fra 1958), Barn i hagen (fra 1965), Alle<br />
kranglers mor (fra 1979), Bygd uten lov (fra<br />
1983) og Atomkrig (fra 1990).<br />
-Jeg har hatt en svært upretensiøs<br />
tilnærming til prosjektet. Sjøl om det er blodig<br />
alvor, sier Gisnås.<br />
- Dette gjenspeiler seg også i titlene. I en<br />
avisartikkel bruker leseren kanskje et tidels<br />
sekund på å vurdere om han skal lese en<br />
artikkel. Da må tittelen være slik at leserens<br />
interesse fanges. I denne boka leker jeg meg<br />
mer med titlene, sier Gisnås.<br />
Forfatteren er historiker av fagbakgrunn,<br />
men journalist av profesjon.<br />
Han fremhever at boka er ment for et stort<br />
publikum.<br />
- Den er beregnet på folk ßest. Den<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
°°¼¿´ · ïðð ”®<br />
omhandler, angår og berører hele Oppdal og<br />
hytte-oppdalinger, sier Gisnås, som har tenkt<br />
både bevisst og ubevisst på demograÞ, yrker,<br />
kjønn, alder og geograÞ i tema for historiene og<br />
i utvelgelsen av bildene og faktaene.<br />
- Jeg tror de forskjellige delene av bygda er<br />
representert på en måte som gjør at de synes<br />
det er ålreit, sier han.<br />
Vel vitende om at det som oftest blir en stor<br />
overvekt av menn og tema som omhandler<br />
menn, har han også vært nøye på å velge<br />
temaer som har med damer å gjøre.<br />
- Der det har vært mulig har jeg også valgt<br />
kvinner foran menn på bilder, sier han.<br />
Boka var i utgangspunktet tenkt å være 432<br />
sider. I juni var den vokst til minst 600 sider.<br />
- Men jeg aner ikke hva det blir til slutt, sier<br />
Gisnås, som også inkluderer ßere bonussider<br />
med fakta og bilder av ulike tema.<br />
De mange oppdalsalpinistene er for<br />
eksempel skilt ut i egne bolker.<br />
- Jeg var naturligvis klar over at det har vært<br />
mange gode idrettsutøvere i Oppdal. Men jeg<br />
er forbløffet over hvor mange sterke<br />
prestasjoner oppdalinger har stått for. Det er<br />
ekstremt mange <strong>no</strong>rgesmestre fra Oppdal, sier<br />
Gisnås, og trekker fram Arnt Erik Dahle som<br />
rasket med seg seks NM-medaljer før han la<br />
opp i ung alder.<br />
- Han var knapt ferdig med tenåra da han ga<br />
seg, sier Gisnås.<br />
I tillegg til historier og fakta står bilder<br />
sentralt i boka om Oppdal fra 1905-2005 . Lars<br />
Gisnås lover 700-800 bilder hentet fra både<br />
private samlinger, lokale fotografer, diverse<br />
aviser og profesjonelle bildebyråer. Det koster<br />
ßesk.<br />
- Det er blitt kjøpt rettigheter for titusenvis<br />
av kroner, i tillegg til at jeg har kunne disponere<br />
arkivene til samtlige oppdalsfotografer fram til<br />
i dag. Jeg har forsynt meg hemningsløst, røper<br />
Gisnås.<br />
Han roser også Oppdals to lokalaviser,<br />
Opdalingen og OPP for god støtte.<br />
- Både fordi de er gode ballspillere og at jeg<br />
får disponere bildearkivene deres gratis.<br />
Arbeidet med boka begynte sommeren 2003.<br />
Da sto hundrevis av timer i arkiver, intervjuer<br />
og skriving på pc en foran den 41 år gamle<br />
tobarnsfaren. Blant annet har han gått gjen<strong>no</strong>m<br />
Õ«´¬ ðíóîððì<br />
ÊÚ ·¼» îí O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
alle lokalaviser for Oppdal fra 1905 til nå.<br />
- En må<strong>ned</strong> med Adresseavisen tar to timer<br />
å gå gjen<strong>no</strong>m, forteller Gisnås, og gir en<br />
pekepinn på tidsbruken.<br />
- Hvordan Þkk du ideen til prosjektet?<br />
- Det var i jula for ett og et halvt år siden, en<br />
dag da jeg ikke hadde <strong>no</strong>e å lese i. I jobben som<br />
journalist hadde jeg over lengre tid kommet<br />
over historier som ikke hadde en naturlig<br />
knagg. De passet ikke inn i hverken avisartikler<br />
eller vanlige historiebøker, og jeg lette etter en<br />
måte å få dem <strong>ned</strong>skrevet på. Dessuten har jeg<br />
bestandig hatt lyst til å lage en lekker fotobok.<br />
Det er artig å gjøre <strong>no</strong>e stort og ßott, og man<br />
skal strekke seg litt ekstra <strong>no</strong>en ganger, sier<br />
Gisnås.<br />
- Hva er det mest spesielle du har funnet i<br />
arbeidet med boka?<br />
- Det som har forbløffet meg mest er at<br />
Opdalingen hadde hemmelig redaktør mellom<br />
1966-1970. Da ble jeg paff. En annen ting er<br />
valgkuppet "de tolv sterke menn", som jeg har<br />
jobbet mye med. Det er en svært sterk historie<br />
hvor Senterpartiets velgere vraket sin egen<br />
ordfører i et omfattende valgkupp, som må<br />
være et av de mest spektakulære valgkupp i<br />
<strong>no</strong>rsk politisk historie.<br />
Han synes også det er fascinerende at<br />
oppdalingene allerede i 1922 begynte å jobbe<br />
for ßyplass i bygda. Og at ideen om skiheis ble<br />
lansert allerede i 1936, 10 år tidligere enn antatt.<br />
Kilden er et intervju i Adresseavisen hvor<br />
hotellbestyrer frøken Ruth Juul lanserte ideen<br />
om "en slags taubane" opp Skjørstadhovden.<br />
Gisnås gir ut boka for egen regning, med et<br />
opplag på 4000. Han legger ikke skjul på at det<br />
blir en dyr affære. Målet er at hver av de omlag<br />
2100 husstandene i Oppdal skal ha et<br />
eksemplar.<br />
-Jeg er overbevist om at bokprosjektet går i<br />
balanse. Dessuten føler jeg meg ganske sikker<br />
på at den ikke blir stående i bokhylla. Til det er<br />
den for stor og klumpete, ler han.<br />
Tekst/foto: Bård Sande<br />
Lars Gisnås foran pc en med et av de 700-800<br />
bildene som kommer med i boka.<br />
teXum:<br />
rst shot EP<br />
Den 2. juli i år slapp Oppdalsbandet<br />
teXum sin første EP med navnet First shot.<br />
EP-en er anmeldt i ßere aviser og<br />
nettsteder. Blant annet ga Dagbladets<br />
Øyvind Rønning terningkast Þre og<br />
karakteriserte EP-en som en svært lovende<br />
debut.<br />
Bård Sande: vokal, gitar<br />
Dag E. Håvimb: gitar, vokal<br />
Einar Lien: trommer, vokal<br />
Unni Norbeck: keys, vokal<br />
Øyvind Hoel: bass, vokal<br />
- Looking for<br />
- Nowhere Land<br />
- In My Town<br />
- No Jukebox<br />
- Flame Inside<br />
Isitt presseskriv sier teXum at de er et<br />
band som i likhet med favoritter som Wilco<br />
og Buffalo SpringÞeld fokuserer på de gode<br />
låtene, samtidig som inspirasjonen fra<br />
blues, folk og rock hele tiden skinner<br />
igjen<strong>no</strong>m. Bandet gir en særegen og sløye<br />
kiks, men er ikke redd for å tilkjennegi sin<br />
gjeld til den amerikanske musikktradisjonen.<br />
Med basis i solide doser Fender-vreng,<br />
munnspill og et varmt og et fjellstøtt komp<br />
skaper teXum en bastard, et særegent<br />
sound preget av både varme melodier og<br />
tøffe rytmer. Dette er musikk for deg som<br />
lovpriser den dagen Dylan plugget seg inn.<br />
Bandets første utgivelse er innspilt og<br />
produsert av teXum i øvingslokalet på<br />
Oppdal. Her Þkk bandet bruke tid på å<br />
skape nettopp det lydbildet de føler kler<br />
sangene og musikken. Miksen er gjort i<br />
Brygga Studio i Trondheim og i Stugudalen<br />
av smått legendariske Lars Lien - arbeidet<br />
bl.a. med Tussler, Bönkers og tidligere<br />
Motorpsycho. gjestemusiker Roar Øien<br />
krydrer lydbildet med pedal stell-gitar på<br />
tre av de fem sporene.<br />
Halvparten av teXum har vært opptatt<br />
med studier i Trondheim de siste årene.<br />
Men fra høsten av samles bandet i Oppdal,<br />
og da er de klare for å legge <strong>ned</strong> mange<br />
timer i øvingslokalet og mil på veien.<br />
Booking:<br />
Bård Sande,<br />
bard@texum.org<br />
tlf 959 14 360<br />
www.teXum.org<br />
Dagbladet 20. juli:<br />
... fem spor med likandes, gitarbasert<br />
coutryrock og rufsete rock. Først og fremst står<br />
teXum for skikkelig håndverk, mens<br />
låtmaterialet svinger fra det ordinøre til det<br />
tidvis glitrende (bests er «In My Town», en sår<br />
og ffølsom ballade signert trommis Einar Lien,<br />
med en pirkende steel-gitar).
îì<br />
Ú»´´³»» ú Ú”®·µ”´º»<br />
En dugnad og samarbeidsånd på tvers<br />
av yrker og etater, med hytter,<br />
landbruk, handel, reiseliv, handverk<br />
og industri på laget. Er drivkreftene<br />
bak den store folkefesten i Oppdal<br />
sentrum 2. - 3. oktober. En dyktig og<br />
idérik arrangementskomite med Einar<br />
Skarsheim og Stein Mellemseter i<br />
spissen, legger de siste bitene for et<br />
kjempearrangement på plass. I ryggen<br />
har de Oppdal Næringforening med<br />
støtte fra tunge aktører innen handel,<br />
industri og handverk.<br />
Lørdag, rekordenes dag<br />
Messeområdet har tre hovedarenaer<br />
Torgsenteret/Domus, Aunasenteret og<br />
Sagtunet. Og alle arenaer åpner kl. 10.00 lørdag.<br />
Snaustrinda spelmannslag ambulerer mellom<br />
de forskjellinge områdene etter åpninga<br />
På Torget blir den store attraksjonen ei<br />
kjempegryte fra Storlismia å Þnne. Denne skal<br />
fylles med fårikål og forhåpentlig få den<br />
prestisjetunge tittelen verdens største<br />
fårikålgryte. Smaksprøver vil til publikums<br />
glede bli utdelt. Elever fra Oppdal<br />
videregående skule blir for anledningen<br />
fårikålkokker og servitører.<br />
På området ved Aunasenteret blir det<br />
Antons Timber Show med konkurranser i<br />
øksekasting, klatring, teljing, kapping med<br />
tverrvedsag og motorsag. Dessuten får<br />
publikum fagmannens råd om skogbruk og<br />
skogsredskap med på veien.<br />
Ved Domus blir det også demonstrasjon av<br />
saueklipping. I tillegg saueutstilling med<br />
fagdommere og kåring av værlam. Både Midt-<br />
ÊÚ ·¼» îì O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Norsk Slakteri avd. Oppdal og Gilde avd.<br />
Oppdal vil delta med demonstrasjoner på<br />
messeområdet. Midt-Norsk slakteri vil<br />
dessuten ha åpent slakteri med omvisning<br />
denne lørdagen.<br />
De ßeste gardsmatprodusenter i Oppdal vil<br />
bli samlet til felles innsats på messeområdet<br />
med salg og smaksprøver av sine produkter.<br />
Utpå ettermiddagen blir det moteoppvisning<br />
på Kafe Klausulen og dagen avrundes med<br />
fårikålfest på Quality Hotell med musikk av<br />
Followers og innslag med revygruppa Stuping<br />
Haukråks.<br />
Hytter og skifer<br />
Oppdalstoppen 880 (byggeklart hyttefelt<br />
opp for Kjell Inge Røkkes hytte) har stand og<br />
presentasjon under Fjellmessa. I tillegg blir det<br />
omvisninger på det mye omtalte hyttefeltet<br />
øverst i lia ved Stølen Skisenter.<br />
Oppdal Hus & Hytteutvikling og Nylander<br />
gir bort gavekort på Kr.10 000 til registret<br />
messedeltaker som kjøper tomt før 1. jan. <strong>2004</strong>.<br />
Tilbudet gjelder under hele messa.<br />
Det er meningen at messa skal markere<br />
Oppdal som hytte- og reiselivskommune,<br />
forteller Stein Mellemseter. Aktørene i hele<br />
prosessen fra graving av hyttetomta til<br />
pyntegjenstandene som plasseres på<br />
hyttebordet skal være<br />
representert på<br />
messeområdet.<br />
På Sagtunet vil<br />
lørdag "berget bli<br />
ßyttet til<br />
Mohammed", i og<br />
med at et skiferfjell vil<br />
stå på plassen. Alle<br />
kan med selvplukk<br />
fylle bilhengeren til<br />
det vektgrensen tåler<br />
for gi-bort-pris. Det<br />
vil også være fagfolk<br />
fra skifermiljøet<br />
tilstede med gode råd<br />
og demonstrasjon.<br />
Gammelteknisk<br />
Forening vil vise<br />
gamle kjøredoninger<br />
av alle slag på<br />
området. En godbit<br />
for motorinteresserte<br />
Sagtunet har også<br />
sitt rekordforsøk, -<br />
Bård Botten skal<br />
prøve å nå 1000 situps<br />
på 4 minutter.<br />
På hele messeområdet<br />
vil det begge<br />
dager bli hestedrosjer<br />
og minitog som<br />
frakter publikum<br />
mellom aktivitetene.<br />
Søndag, barnas dag<br />
Hele dagen er det<br />
ansiktsmaling med<br />
mer i lekeavdelingen<br />
på Domus. Tegne- og<br />
malekonkurranse<br />
med trekking av premier. Mange aktiviteter<br />
med 4H, blant annet natursti langs Ålma med<br />
premiering. Barneridning ved Sagtunet og<br />
kostymetog med barnestjerne. Toget avsluttes<br />
med et barneshow. Alle barn med kostyme får<br />
gratis pølser og brus.<br />
Anne Ballon vil også bli å Þnne på<br />
messeområdet.<br />
Oppdal Brannvesen legger sin<br />
brannverndag sammen med messa, med<br />
aktiviteter for både barn og voksne.<br />
Demonstrasjon av brannslukking, frigjøring av<br />
personer fra bilvrak etter kollisjon, og<br />
orientering om forebyggende brannvern. En del<br />
av aktivitetene er laget som konkurranser med<br />
tanke på et ungt publikum.<br />
Håndtverkere vil hele søndagen<br />
demonstrere sine fagkunnskaper på<br />
messeområdet<br />
Et helt spesielt innslag på messa er<br />
paneldebatten "OPP-styr" på Cafe Ludvik<br />
lørdag. Debatten tar for seg aktuelle temaer<br />
omkring begrepet hytte-Oppdal. Debattleder<br />
blir Ingrid Skjøtskift, nyansatt som den første<br />
kvinnelige redaktør i Adresseavisen.<br />
Teskt: Arne Lundaløkk<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
¬·ª¿´ ã ÚÑÔÕÛÚÛÍÌ<br />
Õ«´¬ ðíóîððì îë<br />
ÊÚ ·¼» îë O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ÚŸÎ×ÕŸÔ<br />
Helt til slutt, som seg hør og bør, etter omtale av en messe også til<br />
fårikålens ære. Et FÅRslag til oppskrift sakset fra heftet Fårikålens<br />
Venner:<br />
3 4 porsjoner.<br />
1 kg Fårikålkjøtt av sau eller lam, i serveringstykker. 1 1/2 kg<br />
hodekål. 2 ts salt. Ca 4 ts hel pepper. Ca 3 dl kokende vann.<br />
Skjær kålen i båter. Legg et lag kjøtt i bunnen av en stor kjele med<br />
fettsiden <strong>ned</strong>. Legg kjøtt og båter av kål lagvis med pepperkorn og salt<br />
fordelt mellom lagene. Det øverste laget skal være kål. Slå over veske<br />
og kok opp. La fårikålen trekke (ikke småkoke) under lokk på svak<br />
varme til kjøttet er mørt ca. 1 1/2 time. Rist kjelen av og til så det ikke<br />
setter seg fast i bunnen, men ikke rør så mye at kålen går i stykker.<br />
Fårikålen serveres rykende varm på varme tallerkener.<br />
Hvis du bruker sauekjøtt beregn 2 2 1/2 times koketid. Bruker du<br />
sommerkål bør sauekjøttet forkokes 1/2 - 1 time først, slik at ikke<br />
denne lettkokte kålen går helt i oppløsning.<br />
Heftet siterer også et ordtak: "En skal nøye seg med mye"<br />
Velbekomme!
Ó»´¼¿´<br />
з´»¹®·³´»·¿<br />
¹»²²±³ Ó»´¼¿´<br />
Pilegrimsleia gjen<strong>no</strong>m Meldal er 25,5 km<br />
lang og går omtrent rett <strong>no</strong>rdover. Fra Jorlia i<br />
Rennebu går leia over Galgberget der en<br />
straks får Þn utsikt <strong>ned</strong>over dalen mot<br />
midtbygda. De store trekkene i landskapet er<br />
formet av innlandsisen, som lå kilometertykk<br />
her inntil for ca 10.000 år siden. Seinere har<br />
elva gravd seg <strong>ned</strong> i løsmassene, og satt igjen<br />
de karakteristiske trekkene.<br />
Vandringa går videre <strong>no</strong>rdover fra<br />
Galgberget og til Grutagrenda. «Grauten på<br />
Grut» er et kjent begrep, etter et måltid som<br />
Åsmund Olavson Vinje har beskrevet i boka<br />
Ferdaminne.<br />
Videre, litt <strong>ned</strong>enfor Rikstadgrenda, ligger<br />
en gravhaug fra yngre jernalder godt synlig.<br />
Det er oppsatt ei tavle der du kan lese om<br />
historia. Fra Rikstad går leia et langt stykke<br />
langs Orkla før en kommer til Ulberget - en<br />
husmannsplass eid av historielaget. Her er det<br />
ikke bosetting nå, men stedet brukes til<br />
arrangement av ulike slag.<br />
Resgrenda har et bygningsmiljø som kalles<br />
klyngetun. Rundt grenda er det funnet ßere<br />
gravhauger, og en del av dem er godt synlige.<br />
Ved Meldal kirke og prestegård er det satt<br />
opp egne informasjonstavler. Prestegårdsanlegget<br />
er fredet. En tror at allerede i<br />
middelalderen kan det ha stått ei kirke her.<br />
Det er funnet en trestokk med innskrift<br />
«Eirikur Thossteisson», som trolig stammer<br />
fra den gamle kirken.<br />
Meldal bygdemuseum ligger ved foten av<br />
Bergslia, og museet ble etablert i 1931 og har<br />
utviklet seg til et av de største i Trøndelag.<br />
Museet er et Þnt sted for en pause i<br />
pilegrimsvandringen!<br />
Etter boligfeltet ved museet kommer<br />
pilegrimsleia til Olskastet. Der er det en<br />
vannkilde som sikkert også pilegrimene kjente<br />
til. Et sagn om Olav Haraldsson knytter seg til<br />
stedet. Det blir sagt at hesten hans gjorde et<br />
kast her, slik at hoven satte spor i berget. Det<br />
er reist et sælehus på Olskastet, og her er det<br />
også tilrettelagt for overnatting. Det er også<br />
mulighet for overnatting i et bur på Skjøtskift<br />
på Løkken og på Mohaug litt sør for Meldal<br />
sentrum.<br />
Etter vandring gjen<strong>no</strong>m idylliske sæterområder,<br />
kommer vi til Løkken, der<br />
bosettinga knytter seg i hovedsak til<br />
malmforekomsten som ble funnet i året 1654.<br />
Gruvene var i mere eller mindre i kontinuerlig<br />
drift frem til 1987.<br />
Etter å ha passert gårdene Jordhus og<br />
Skjøtskift er vi straks ved grensa mot Orkdal.<br />
ÊÚ ·¼» îê O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Ü«¹²¿¼”²¼¿<br />
µ®¿º¬ ±¹ ³«´·¹¸»¬»®<br />
Rennebumartnan har blitt en suksess både når det gjelder publikumsbesøk og<br />
kvalitet på produkter som stilles ut. Men, hva er årsakene til suksessen?<br />
Nærmere 1000 frivillige fra lag og organisasjoner i Rennebu, Midtre Gauldal og Kvikne<br />
bidrar hvert år til at det er mulig å gje<strong>no</strong>mføre Rennebumartnan.<br />
<strong>KULT</strong> har tatt en prat med martnassjef<br />
Kenneth Teigen for å høre litt om<br />
hemmeligheten bak suksessen med<br />
Rennebumartnan.<br />
Rennnebumartnan er drevet av en profesjonell<br />
arrangør, Rennebu Bygdearrangement<br />
AS. Men, uten en fantastisk dugnadsinnsats fra<br />
ei hel bygd og etterhvert dugnadsgjenger også<br />
fra Kvikne og Midtre Gauldal, ville det ikke<br />
vært <strong>no</strong>en martna.<br />
Hemmeligheten bak engasjementet<br />
For å lykkes med arrangementet er vi<br />
avhengig av et bredt samarbeid, sier<br />
martnassjef Kenneth Teigen. Det handler om<br />
lagbygging og å skape ting i fellesskap slik at<br />
de som er med får et eierforhold. Og det folk<br />
har vært med å skape, ønsker de selvsagt å<br />
være med å ta vare på. Med denne<br />
fellesskapsfølelsen tror jeg også at vi tar bort<br />
negative forhold som grendastrid, misunnelse,<br />
pessimisme og egoisme. Vi har kanskje klart å<br />
gjøre misunnelse om til kollektiv glede!<br />
Skaper tilhørighet<br />
Rennebumartnan gir ungdom mulighet<br />
til å bidra på forskjellig vis - gjen<strong>no</strong>m dugnadsinnsats<br />
eller kulturarrangement. Det er et uttalt<br />
ønske fra politikerne at det skal satses på<br />
ungdom, og være med å skape "bolyst" slik at<br />
ungdom og andre gjerne vil bosette seg i<br />
kommunen. Rennebumartnan har ßere ganger<br />
vært trekt fram som et bolyst-tiltak. Martnan er<br />
med på å skape tilhørighet og gir ungdommen<br />
en ballast. Kanskje får de lyst til å komme<br />
tilbake senere i livet?<br />
Personlig utvikling<br />
Rennebumartnan aktiviserer mange<br />
personer i alle aldersgrupper, og alle oppgaver<br />
er like viktig for arrangementet. Det viser seg at<br />
alle som bidrar tar stort ansvar for sin oppgave.<br />
De tar initiativ, viser handlekraft og<br />
gjen<strong>no</strong>mfører oppgaven på en utmerket måte.<br />
De lytter, lærer, sier i fra og er nysgjerrig, slik at<br />
arbeidsoppgaven og arrangementet utvikler<br />
seg og blir bedre.<br />
De som bidrar tør å gjøre ting på nye<br />
måter, tenker fremover, utvikler nye og nyttige<br />
løsninger. Det er interessant å se hvor mange<br />
som tør å utfordre etablerte sannheter, tør å<br />
endre seg selv, tør å ta beslutninger og tør å<br />
gjøre feil, forteller Kenneth.<br />
Det er viktig for oss alle å føle seg<br />
verdsatt og betydningsfull. Vi er alle avhengige<br />
av hverandre, og vi utvikler arrangementet i<br />
fellesskap. Arrangementet blir på en måte en<br />
smeltedigel for kulturinteresse, positivitet, det å<br />
unne andre suksess, gi av seg selv for andre,<br />
lagarbeid, bli kjent med andre, oppdage nye<br />
positive sider ved seg selv og andre.<br />
Viktig markedsføring<br />
Rennebumartnan er et stort arrangement<br />
som er kjempemarkedsføring for kommunen.<br />
Arrangementet setter Rennebu på kartet på en<br />
positiv måte. Vi har blitt kjent for kvalitet, en<br />
skikkelig arrangementskompetanse som også<br />
kan brukes i andre arrangement, god service,<br />
hjelpsomhet folk får lyst til å komme tilbake.<br />
Humankapital<br />
Vi som står bak, både arrangør og<br />
dugnadsfolk, lærer mer år for år. Vi deler<br />
kunnskapen, får bruke ressursene våre,<br />
kreativiteten, gleden, galskapen og lidenskapen<br />
som har gitt oss en arrangementskompetanse<br />
som er en verdifull kapital som ikke bare kan<br />
måles i penger.<br />
Det frivillige arbeidet er grunnpilaren i<br />
Rennebumartnan. Generelt har frivillig arbeid<br />
en meget stor betydning i alle lokalsamfunn.<br />
Frivillighet dreier seg om å ta ansvar, om å bry<br />
seg, om å bidra til positiv vekst og utvikling.<br />
Frivillig innsats er med på å skape samhold,<br />
tilhørighet, pågangsmot, ansvarlighet og<br />
optimisme, - viktige verdier som er verdt å ta<br />
vare på, sier Kenneth, som allerede har begynt<br />
å tenke på forbedringer til neste års martna -<br />
forbedringer etter tips fra frivillige og utstillere.<br />
Tekst/foto: DagÞnn Vold<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Ø¿® ¼« ´§¬ ¬·´ ” Bµ» ´¿µ · Ñ®µ´¿á<br />
» ·²¬»®²»¬¬<br />
©©©ò±®µ´¿¹«·¼»²ò²±<br />
Ú·µ»µ±®¬ô ±ª»®²¿¬¬·²¹ô ¹«·¼·²¹ ³³<br />
Håndverksmøbler<br />
og in<strong>nr</strong>edninger i heltre!<br />
ennebu<br />
snekkeri A S<br />
7393 Rennebu - Tlf. 72 42 67 30 - Fax 72 42 67 20<br />
Õ«´¬ ðíóîððì îé<br />
ÊÚ ·¼» îé O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Vil du vite<br />
mer -<br />
kontakt oss!<br />
www.rennebusnekkeri.<strong>no</strong> - E-post R@rennebusnekkeri.<strong>no</strong><br />
η³»´·¹» ¾·´»®<br />
çï ß«¼· ïðð îôè Û ²§ ¬§°» ìÉÜ µ® éçòððð<br />
çì Ó·¬ò Ô¿²½»® ïôê ÙÔ× µ® ìçòððð<br />
çí Ó¿¦¼¿ êîê îôð· µ® ìçòððð<br />
çðñçï Ó·¬ò Ô¿²½»® ÙÔÈ× »®ª±ò ¿«¬±³¿¬ µ® îìòððð<br />
èé Ò·¿² Ô¿«®»´ îôè ¼·»»´ µ® îçòððð<br />
çì ʱ´ª± ìêð Ñ´§³°·½ µ® íçòððð<br />
ß´´» ÛË ¹±¼µ»²¬<br />
Ó¿²¹» A»®»<br />
°” ´¿¹»®ÿ<br />
Ó·¼¬ó²±®µ ¾·´±³»¬²·²¹<br />
éíçï λ²²»¾« ó ¬´º ìðì êê çïï<br />
ø¿³³» ¾§¹¹ ±³ Þ»®µ”µ ¾·´÷<br />
Õa° ±¹ ¿´¹ ¿ª ¾®«µ¬¾·´»®<br />
ا¬¬»¬±³¬»®<br />
¬·´ ¿´¹<br />
°” Ò»®µ±¹»²<br />
±¹ · Ñ°°¼¿´<br />
Ò»®µ±¹»²ô éíçï λ²²»¾«<br />
¬´ºò éî ìî êì çð ó ©©©ò´«²¼¸¿²¼´¿º¬ò²±<br />
îë ”® »®º¿®·²¹<br />
³¾ ¼¿¬¿<br />
Ì´º éî ìí ïï ïï<br />
Ú¿¨ éî ìí ïï ïî<br />
Ó±¾ çèè éë ëéî<br />
Û²¹¿²ô éîçð ͬa®»²<br />
{ Í¿´¹<br />
»ó°±¬ ³¿®·¾®·¬à³¾¼¿¬¿ò²±<br />
{ Í»®ª·½»<br />
{ Í«°°±®¬<br />
{ Ñ°°¹®¿¼»®·²¹<br />
{ Ò»¬¬ª»®µ<br />
{ Õ±²«´»²¬¬»²»¬»®<br />
Ò»¬» «¬¹¿ª» ¿ª<br />
Õ«´¬<br />
µ±³³»® ±²¼¿¹ îìò ²±ª»³¾»®ò<br />
Ú®·¬ º±® ³¿¬»®·»´´ »® º®»¼¿¹ ïîò ²±ª»³¾»®ÿ
îè<br />
Ô·¬»² ´±µ¿´¾¿²µ<br />
³»¼ ¹±¼ »®ª·½» ±¹<br />
µ±²µ«®®¿²»¼§µ¬·¹» °®·»®<br />
ÊÚ ·¼» îè O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
ر ± ´·°°»® ¼« ” ¬¿¬» îòïòòò º±® ” µ±³³» ·<br />
µ±²¬¿µ¬ ³»¼ »² µ«²¼»®”¼¹·ª»®ò<br />
Í»´ª ±³ ª· »® ´·¬»² µ¿² ª· ¬·´¾§ ¿´´» °®±¼«µ¬»® ±¹<br />
¬»²»¬»® ±³ ¬±®¾¿²µ»²» ¬·´¾§®ò<br />
Ê·´ ¼« ª·¬» ³»® ±³ ª”®» °®±¼«µ¬»® ±¹ ¾»¬·²¹»´»®<br />
” ¬¿ µ±²¬¿µ¬ °” ¬»´ºò éîìíððìð »´´»® ¹” ·²² °” ª”®<br />
¸»³³»·¼»ò©©©ò±µ²»¼¿´ó°¿®»¾¿²µò²±<br />
IDSMO FOTO<br />
ͬa®»²»²¬»®»¬ Ûê ó éî ìí ëí ìë<br />
»·¼³±º±¬±à½î·ò²»¬<br />
ÝÑÑÐ Ó¿®µ»¼ Ÿ ó éííë Ö»®°¬¿¼<br />
Í»²¬®¿´¾±®¼ éî ìç èê ëð<br />
ß´´» ¬·´¾«¼ ¹»´¼»® ´¿¹»®ª¿®»® · °»®·±¼»² ðêòðç ó íðòðç óðì<br />
³»¼ º±®¾»¸±´¼ ±³ «¬±´¹¬<br />
Ì·´¾«¼ ±´½»´´»¾¿¬¬»®·»®ÿ<br />
ÊßÎÌß ±´½»´´»¾¿¬¬»®· ïîÊ ïî뿸 øïððØ÷ µ«² ççðôó<br />
ÊßÎÌß ±´½»´´»¾¿¬¬»®· ïîÊ ïç뿸 øïððØ÷ µ«² ïëçèôó<br />
Øa¬¬·´¾«¼ ¬®§µµ·³°®»¹²»®¬ ³¿¬»®·¿´<br />
Ì»®¿»¾±®¼ îï¨çë³³ °® ´³ µ«² êôçð<br />
Õ´»¼²·²¹ îî¨ïçè³³ °® ´³ µ«² îíôçð<br />
ÖßÕÌ<br />
Ê· ¸¿® »²²” »¬ ¹±¼¬ «¬ª¿´¹ · Ò·¬»¼¿´ ¸¿¹´»°¿¬®±²»® ¬·´<br />
¹±¼» °®·»®ò Í·¬» ”® ³»¼ ¾´§¸¿¹´ ó ªb® ¬·¼´·¹ «¬»ô ¼»¬<br />
»® ¬±® °”¹¿²¹ÿ<br />
Ú®±¬ªbµ» ì ´¬® µ±²»²¬®»®¬ ççôó<br />
îóÌ¿µ¬¿´µ§´¿¬¾»²·² îë ´¬® ííëôó<br />
ŸÐÒ×ÒÙÍÌ×ÜÛÎ<br />
Þ«¬·µµæ çòðð P ïèòðð øïìòðð÷<br />
Õ·±µæ Ó¿²ò P Ú®»ò ïèòðð P îïòðð<br />
Ôa®ò ïìòðð P îïòðð Ía²ò ïîòðð P îïòðð<br />
Ê»´µ±³³»² ¬·´ ¬®·ª»´·¹ ¸¿²¼»´ ¸± ±ÿ<br />
Øa¬µ«°°<br />
Ê· ¸¿® ¼·¬®·µ¬»¬ ¬a®¬» «¬ª¿´¹ ·<br />
¹¿®¼·²³»¬»®ª¿®»ò<br />
Ó¿» ²§¬¬ ±¹ A±¬¬ÿ<br />
̱®¼¿¹ îíò P ´a®¼¿¹ îëò »°¬<br />
§® ª· ¼·²» ¹¿®¼·²»® ¹®¿¬·<br />
P ·µµ» ¸»³°»® ±¹ ³¿´»®ò<br />
Þ·´´·¹» ±®¬» ¬»²¹»®<br />
Ì»®³±¼§²» °” ¬·´¾«¼ÿ<br />
ïìð¨îðð µ® ïìçôó<br />
ïìð¨îîð µ® ïêçôó<br />
Ê»´µ±³³»² ¬·´ ±ÿ<br />
Ÿ°²·²¹¬·¼»®æ ³¿²ó¬±® ïðóïé ñ º®» ïðóïè ±¹ ´a® ïðóïì<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
Ò¿¬«®ó<br />
¿µ¬·ª·¬»¬<br />
· Þ«´·¿<br />
I skogene innenfor Løkken, nærmere bestemt<br />
ved Prestbuvannet, nner en Bulia Naturaktivitet.<br />
Stedet ligger idyllisk til i <strong>no</strong>rdenden<br />
av det tre kilometer lange vannet. Stedet består<br />
av seks hus, og det naturlige midtpunktet er den<br />
romslige og vinterisolerte gamma med åpent<br />
ildsted i midten.<br />
Bulia Naturaktivitet startet så smått opp i<br />
2000, da eiendomsselskapet som står bak var på<br />
utkikk etter et sted å plassere ideen om en<br />
villmarksleir. Valget falt på Bulia, og i 2002<br />
begynte de å bygge. Det er Statskog som eier<br />
grunnen, og de er også med som eiere sammen<br />
med personer fra hele Meldal. Svein Ørnulf Ree<br />
er leder i eiendomsselskapet.<br />
Bulia har navnet etter en plass like ved som<br />
ble brukt til seter fram til rundt 1920. Da de<br />
ryddet stien fram til leiren, fant de ei gammel<br />
gryte i en bekk som sikkert har tilhørt den<br />
opprinnelige Bulia. Under åpingen den 18. juni<br />
i 2002 serverte kokka Anna Sørmo en rett som<br />
Þkk navnet Buli-gryta. Den har også blitt<br />
servert ved senere anledninger, men<br />
ingrediensene i gryta får vi høre er hemmelig...<br />
Alt på dugnad<br />
Oppbyggingen av stedet har hatt en<br />
kostnadsramme på 800.000 kroner, og det er<br />
gitt tilskudd fra SND, Meldal kommune,<br />
Meldal Sparebank, Meldal Skogeierlag, Meldal<br />
Grunneierlag og Statskog. All arbeidsinnsats og<br />
<strong>no</strong>e av materialene er levert av eierne i form av<br />
dugnad. Ellers er bygningene levert av Meldal<br />
Treprodukter, og de ßeste husene er bygd i<br />
såkalt Thamslaft. Vindskiene, som er laget av<br />
Nils Stene, er også etter modell fra Thams sine<br />
bygg. Selv dørhåndtaket på gamma er laget<br />
spesielt til formålet, smidd av Ivar Fjellstad på<br />
Nerskogen.<br />
Fra skoler til bedrifter<br />
Bulia Naturaktivitet har en romslig og<br />
isolert gamme som det naturlige midtpunkt.<br />
Ellers Þnnes to gapahuker med hevet gulv for<br />
overnatting til nærmere 35 personer. Stedet<br />
brukes av alt fra skoleklasser til bedrifter, og i<br />
og med at gamma er isolert brukes den også til<br />
selskaper både sommer og vinter.<br />
Alle skoler i Meldal er ßittige brukere av<br />
stedet, og vi får gode tilbakemeldinger fra de<br />
som er her. Ellers har vi hatt besøk av ßere<br />
bedrifter og Meldal kommune som har hatt<br />
hyggelig samvær med middag og aktiviteter<br />
her. Det er vel én kilometer å gå til Bulia, så det<br />
Õ«´¬ ðíóîððì îç<br />
ÊÚ ·¼» îç O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
må planlegges litt hva som skal tas med. Når vi<br />
serverer middag på sommers tid bruker vi båt<br />
som transportmiddel. Ved aktuelle anledninger<br />
har vi også mulighet for å søke om<br />
ambulerende bevilling.<br />
Spennende aktiviteter<br />
Av aktiviteter kan Bulia tilby Þre ka<strong>no</strong>er,<br />
natursti, øksekasting, hesteskokasting,<br />
miniatyr- og lerdueskyting og Þsking. Stedet er<br />
dermed ypperlig egnet som leirskole. Noe<br />
annet som er Þnt med stedet, er at det ikke er<br />
mobildeking her ...<br />
Jakt og ske<br />
Prestbuvannet er godt egnet for Þske - både<br />
sommer og vinter. Bulia disponerer 30 kort i<br />
vannet til stangÞske. Ellers er det ßere mindre<br />
vann i nærheten som også er ypperlig egnet for<br />
Þske. Noen av disse er også åpne for garnÞske.<br />
For de som er interessert i skogsfugljakt har<br />
Bulia reservert tre kort. Terrenget passer<br />
godt for skogsfugl, og denne jakta kan vi tilby<br />
med guide og opphold i gamma vår. Her er det<br />
muligheter vi ønsker å utvikle videre, forteller<br />
de Svein Ørnulf Ree og<br />
Lars Haugen.<br />
Stadige idéer<br />
For å utvikle et slikt<br />
sted trengs det stadig<br />
idéer. Ønskelista er<br />
lang, men det som står<br />
øverst på lista nå er<br />
grunnvasspumpe. Det<br />
blir litt tungvindt i<br />
lengden å bære med<br />
seg godkjent drikkevann.<br />
For de som ønsker å<br />
leie stedet er det bare å<br />
kontakte<br />
Kristin Værness<br />
- tlf 72 49 60 78<br />
Anita Nordstrøm<br />
- tlf 72 49 82 18<br />
Lars Haugen og Svein Ørnulf Ree<br />
i døråpinga av gamma.<br />
Tekst/foto: DagÞnn Vold<br />
Den romslige gamma<br />
- med åpent ildsted og kjøkkenkrok.<br />
Ett av de mange informasjonsskiltene som står<br />
langs stien inn til Bulia Naturaktivitet.
íð<br />
¬±®» ´·´´»<br />
´±¬¬±<br />
¬·´ ͬa®»²<br />
Kabareten "Store, lille lotto"<br />
fra Trøndelag teater<br />
onsdag 27. oktober kl 20.00<br />
i Folkets hus, Støren<br />
Forsalg av billetter fra 1. oktober på<br />
Sevicetorget, Rådhuset.<br />
av Tor Gunnar Heggem<br />
Komponist / arrangør / musikalsk leder:<br />
Per-Olaf Green<br />
Musikere: Håvard Kvarving og Maciej<br />
Karpinski<br />
Regi: Eli Sørensen<br />
med Helle Ottesen, Svein Wickstrøm og<br />
Jakob Margido Esp<br />
Tyve år etter suksessen Store lille Otto med<br />
ovennevnte skuespillere, ser trioen med<br />
undring på hvordan tidene skifter. Nå er det<br />
Store lille Lotto som gjelder. Og for å følge med<br />
trendene bestemte de seg for å lage en<br />
oppdatert revy. Sommeren 2002 hadde den en<br />
knallpremiere på Britannia Hotel og med<br />
ytterligere fornyelser gjester Store lille Lotto<br />
Theatercaféen i høst.<br />
Her møter vi Svein Wickstrøms bramfrie<br />
autoriserte trønder som tar oss med på nye<br />
eventyr i lett musserende stemning. Og Helle<br />
Ottesens "lille mann" som funderer på livets<br />
mysterier. Fruen fra Øvre Singsaker har bedt<br />
seg fritatt denne gang. Jakob Margido Esp lar<br />
derfor Sivert Kvaksvik råde grunnen alene.<br />
Med jordbær og høn på Byneset kaster han seg<br />
ut i sjokkerende aktuelle saker både på det<br />
lokale og globale plan.<br />
Revyen består av et tyvetalls nummer - en<br />
lett blanding av alvor og skjemt i to akter.<br />
Ny<br />
kjentmannsrunde<br />
Kjentmannsmerket i Oppdal er nå<br />
tilgjengelig i revidert utgave. 10 poster er tatt<br />
ut og erstattet med nye. Samlet er det 30 poster<br />
som vil bli stående ut året 2006.<br />
Besøk postene og få Þne naturopplevelser<br />
og trim attpå. God Tur!<br />
ÊÚ ·¼» íð O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Høyt henger de - og søte er de...<br />
Bergfrue (Saxifraga cotyledon) tilhører<br />
Sildrefamilien og er kjent for sin vakre<br />
blomsterstand. Den er sterkt forgrena og har en rik<br />
og langvarig blomstring, som varer i ßere uker.<br />
Bergfrua vokser i bergsprekker og på berghyller,<br />
ofte i steile og utilgjengelige fjellvegger.<br />
Bergfrua er forøvrig fylkesblomst for Møre og<br />
Romsdal.<br />
Ú·±²¿ ¼®a³<br />
Etter sju år med Fionas Sølvsmie i gamle brannstasjonen i Oppdal sentrum ble<br />
jeg utbrent og lei. Nå etter ei tid med produksjon av smykker på loftet heime<br />
og strøjobber rundt om i bygda, har jeg bygd opp en ny giv.<br />
Nå er framtidsdrømmen å atter stå opp som en fugl Fønix i nye lokaler<br />
på Torgsenteret, forteller Fiona Nyvold.<br />
Foreløpig er lokalene i<br />
det nye torgsenteret på<br />
forhandlingsstadiet, men<br />
Fiona håper at det skal gå i<br />
orden med rom for både<br />
verksted og salg. Å ha<br />
verkstedet i tilknytning til<br />
salget er en fordel, og<br />
skaper en nærhet mellom<br />
kunden og mitt arbeid,<br />
mener hun. Særlig gjelder<br />
dette reparasjon av eldre<br />
smykker. Der jeg kan ta<br />
kunden bort til<br />
verkstedbenken og<br />
skissere en løsning.<br />
Dessuten er<br />
varmeßammen jeg bruker<br />
en kundemagnet som<br />
særlig tiltrekker seg den<br />
mannlige del av<br />
publikum. Når så herrene<br />
studerer faget, har damene<br />
god tid til å se på<br />
smykkene, sier Fiona og<br />
smiler lurt.<br />
Tilfeldigheter<br />
Fiona er utdannet<br />
gullsmed og har<br />
svennebrev i gullarbeid.<br />
Men egentlig besto<br />
yrkesvalget av<br />
tilfeldigheter, sier hun..<br />
Etter allmennfag på<br />
Oppdal ville hun ut, og<br />
søkte fotolinje i Oslo - med<br />
gullsmed som andrevalg.<br />
Fiona kom inn på siste -<br />
inntaket på gullsmedlinja,<br />
men fant fort ut at dette<br />
måtte bli et livslangt<br />
yrkesvalg. Første<br />
lærlingeplass var hos Juuls<br />
i Kautokei<strong>no</strong>, og mange<br />
mener i dag å se en aning<br />
av samisk symbolikk i<br />
hennes arbeider.<br />
Interessen for<br />
formgiving med kulturell bakgrunn har jeg<br />
fortsatt. Mine serier "Livets tre" og "Fjellrosa" er<br />
beviser på det. Livets tre symboliserer mine<br />
røtter her i Oppdal, og Fjellrosa er laget til en<br />
gammel drakt fra Storlidalen. Men jeg lager<br />
også smykker etter ideer "som kommer<br />
rekende på ei fjøl".<br />
Vanskelig tid<br />
Svenneprøven tok Fiona på Plusskolen i<br />
Fredrikstad. Ni må<strong>ned</strong>er etter svenneprøven<br />
Þkk hun datteren Otelie og hadde med en<br />
østfolding på ßyttelasset heim til Oppdal. Etter<br />
ei tid med kombinasjonen familie og<br />
forskjellige jobber, startet hun Fionas Sølvsmie.<br />
Men da Þrmaet i den gamle brannstasjonen ble<br />
avsluttet hadde hun vært enslig mor en stund.<br />
Uten jobb og med forelderansvar, undersøkte<br />
hun på trygdeetaten om sine rettigheter.<br />
Undersøkelsen ble resultatløs, som egen<br />
næringsdrivende hadde hun ingen. Rådet som<br />
ble gitt var sykmelding.<br />
Dette var etter min mening et bedrag, så jeg<br />
lånte meg penger, har tatt strøjobber og har et<br />
knøttlite loft her heime som produksjonslokale.<br />
Heldigvis har jeg avtale med Håndtverkstuggu<br />
på Torgsenteret om salg av mine produkter.<br />
Men egenlig gir ikke min nåværende situasjon<br />
den yrkesmessige utvikling jeg ønsker å få,<br />
avslutter Fiona Nyvold.<br />
Håpet er at framtida gir lokaler med rom for<br />
fagmessige utfordringer og mersalg.<br />
Tekst/foto: Arne Lundaløkk<br />
Õ«´¬ ðíóîððì
ÍÌqÎÛÒ<br />
ÞÛÌÑÒÙ ßÍ<br />
{ Ú»®¼·¹¾»¬±²¹ô ¹±¼µ»²¬ µ´ ßï «¬ª·¼»¬ µ±²¬®±´´<br />
{ Õ«³®·²¹»® { Ü·ª °®»º¿¾®ò »´»³»²¬»®<br />
{ Þ»¬±²¹°«³°» { Ì»´»µ±°®»²²» { Õ®¿²<br />
{ Ú±®µ¿´·²¹ { Ы»³¿µ·² { NÔ±°°»M ¬·´ «¬´»·»<br />
{ ˬºa®»® ³” ¾»¬±²¹¿®¾»·¼»®<br />
¬´º Ú¿¾®·µµ éî ìí ïî çðô Ó±¾ çëð íé îðð<br />
Õ±²¬±® éî ìí ïï éð<br />
Ø¿²¼´¿º¬·²¹<br />
Tradisjonell handlafting<br />
- etter dine eller<br />
våre tegninger!<br />
Vi kombinerer også<br />
handlaft og bindingsverk.<br />
Vår spesialitet:<br />
- tilpasning<br />
etter dine ønsker!<br />
Velkommen til vår laftehall på Berkåk!<br />
Õ«´¬ ðíóîððì íï<br />
ÊÚ ·¼» íï O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
éîèè ͱµ²»¼¿´<br />
Ê»´µ±³³»² ¬·´ ª”® ²§» ¾·´¸¿´´ÿ<br />
ØÇËÒÜß× ßÝÝÛÒÌ ÛÎæ<br />
¼®·º¬·µµ»®ô ®·³»´·¹ ” µa°»ô ®·³»´·¹ ” »·» ±¹<br />
®·³»´·¹ ” µa®»ò ßµµ«®¿¬ ²” ¸¿® ª· ¹±¼¬ «¬ª¿´¹<br />
· ¾®«µ¬» ا«²¼¿· ß½½»²¬ò<br />
Í» °” ¾·´»²»ô ±¹ °a® ± ±³ »¬ ¬·´¾«¼ÿ<br />
ر ± º”® ¼« «¬ºa®¬<br />
¼»¬ ³»¬» ·²²»²<br />
¬»®µ¬®a³ ±¹<br />
ª¿µ¬®a³<br />
Þ·´´·¹ º±® µ«²¼»² ó º¿¹´·¹ ¸a§ µª¿´·¬»¬ÿ<br />
¬´º éî ìí ïï ðî<br />
Ì´º éî ìí èð çð<br />
Ú¿¨ éî ìí èð çç<br />
Ê¿®»¾·´»®æ<br />
ìïì îð íêì ó çéë çð ðîë ó çëç ìí ðëê<br />
¬´º éî ìç ëð ðð<br />
éííì ͬ±®”<br />
©©©ò§®¬¿¼»²¹¾·´ò²±
ÍÛÐÌÛÓÞÛÎ<br />
îîòðçò ïëòðð Þ»®¹³¿²²º±®«³ · ײº±®³¿±²»²¬»®»¬ô Ôaµµ»²ò<br />
Õ¿ºº»¿´¹ò ˬ´±¼²·²¹ò<br />
îìòðçò Ì»¿¬»®°®»³·»®» °” Ôaµµ»²æ MЮ±º»±®»²M<br />
Ó±´·»®»ñͪ¿´¬»²ò Þ»®¹³¿²²¬»¿¬»®»¬<br />
îéòðç Ú±®µ²·²¹¼¿¹»²»ôÑ°°¼¿´ Òb®·²¹¸¿¹»<br />
îçòðç ïçòíð Ó§²¬ ±¹ º®·³»®µ»¿«µ±²ò Ü®·ª¿ Õ®± ±¹ ¬»·²»²¬»®<br />
íðòðçó ðíòïðò Ö«¾·´»«³«¬¬·´´·²¹ ó Þ¿®²» η»ò ß«²¿»²¬»®»¬ô Ñ°°¼¿´<br />
Ÿ°»²¬ µ´ ïïòðð ó ïèòðð<br />
ÑÕÌÑÞÛÎ<br />
ðïòïðò Ü¿²»¹¿´´¿ ³ñ̸±®´»·ºò Ï«¿´·¬§ ر¬»´´ Ñ°°¼¿´<br />
ðïòóðîòïðò Ô·²»¼¿½»óµ«® λ²²»¾«<br />
íðòðçó ðíòïðò Ö«¾·´»«³«¬¬·´´·²¹ ó Þ¿®²» η»ò ß«²¿»²¬»®»¬ô Ñ°°¼¿´<br />
Ÿ°»²¬ µ´ ïïòðð ó ïèòðð<br />
ðîòïð Ú”®·µ”´º»¬·ª¿´»²ò Ñ°°¼¿´<br />
ðîòóðíòïð Ú»´´³»¿ îððìò Ñ°°¼¿´ »²¬®«³<br />
ðíòïð ïèòðð ̸«²¼»®¾·®¼ò Ñ°°¼¿´ ¿³º«²²¸«ðíòïð<br />
îðòðð ×ô α¾±¬ò Ñ°°¼¿´ ¿³º«²²¸«ðèòïðò<br />
Õ±²»®¬ ³»¼ Ѽ¼ Ò±®¼¬±¹¿ò<br />
Þ«¼¿´ A»®¾®«µ¸«ðèòïðò<br />
ïçòíð Þ·¾»´º»¬ º±® ¸»´» ¾§¹¼¿ô Ó»²·¹¸»¬¸«»¬ Þ»®µ”µ<br />
Þ»®µ”µ Ó»²·¹¸»¬<br />
ïíòïðò ïèòðð л²±²·¬¬®»ºº º±® ¸»´» µ±³³«²»²ò Þ«¼¿´ A»®¾®«µ¸«<br />
Ю±¹®¿³´»¼»® q§¬»·² ͧ®¬¿¼ò Õ”a®æ ß®²¬ Ú®a»¬¸ò<br />
Þ«¼¿´ ͱ²¹´¿¹ô °»´´³¿²²¿¹®«°°¿ Î×Óô<br />
ß®²» λ» ±®µ»¬»®ô ¿²²»² «²¼»®¸±´¼²·²¹ô »®ª»®·²¹ò<br />
ïêòïðò Ì»¿¬»® ³ñº»¬ · Ÿ ¿³º«²²¸«ò ËÔ Ò§¾®±¬¬<br />
±µ¬±¾»® Ÿ°²·²¹ ¿ª «²¹¼±³µ´«¾¾ · Ó·¼¬®» Ù¿«´¼¿´ôïìóïç ”®ô<br />
· Û²¹¿² ´»·®ò ͬa®»²<br />
ïéòïð ïèòðð Ïó¹»²¹»²ò Ñ°°¼¿´ ¿³º«²²¸«ïéòïð<br />
îðòðð ̸» Ê·´´¿¹»ò Ñ°°¼¿´ ¿³º«²²¸«<br />
ÊÚ ·¼» íî O ͪ¿®¬ ݧ¿² Ó¿¹»²¬¿ Ù«´<br />
Ì«®µ¿®¬ · Í·²¹”<br />
Singsås fjellstyre har tidligere i år gitt ut et nytt turkart over Singsås.<br />
Kartet er i målestokk 1:50 000, og det er rikt illustrert med natur- og<br />
dyrefoto fra området av Trond Are Berge, Terje Buseth, Jon Knudsen, John<br />
Fløttum og Roger Bjerkan.<br />
Foruten hele Singsås dekker kartet også store deler av Budal fra<br />
Forollhogna i sør til Samsjøen i <strong>no</strong>rd. På kartet er områdene for<br />
landskapsver<strong>no</strong>mråder og statsallmenninger påtegnet, og hele<br />
pilegrimsleia er naturligvis avmerket fra den kommer inn i Budal til den<br />
forlater kommunen ved Samsjøen.<br />
Kartet inneholder informasjon om Singsås og hvordan en kan komme<br />
seg ut i terrenget. Pilegrimsleia har også fått stor plass på kartet, og det er<br />
fyldig beskrivelse av hele leia, severdigheter langs leia og turforslag. Det er<br />
også opplysninger om jakt- og Þskemuligheter i fjellstyrets regi. Videre<br />
kan en Þnne opplysninger om Forollhogna Nasjonalpark og ßora og fauna<br />
i området. Kartet inneholder også informasjon om hvordan en skal ta ut en<br />
kompasskurs og hvilke rettigheter vi har i følge Allemannsretten. Til slutt<br />
men ikke minst, forteller kartet om "skikk og bruk i naturen".<br />
Singsås fjellstyre har med dette kartet gitt ut en nyttig publikasjon i en<br />
delikat utforming et eksempel til etterfølgelse.<br />
Õ«´¬«®±°°´»ª»´»®<br />
îðòïðò ïçòðð Þ»®¹³¿²²º±®«³ · ·²º±®³¿±²»²¬»®»¬ Ôaµµ»²ò<br />
Ö»² Ðò Ø»§»®¼¿¸´ ²¿µµ»® ±³ M ײ¼«¬®·ª·®µ±³¸»¬<br />
¹»²²±³ íëð ”®M Õ¿ºº»¿´¹ò ˬ´±¼²·²¹ò<br />
îîòïðò ïèòíð Ü¿²»¹¿´´¿ ³»¼ Ö¿² Þ±®»¬¸ º±® º«²µ±²¸»³³»¼»ò<br />
Ó·²·µ±²»®¬ þÜ» ¹´¿¼» ¬®«¾¿¼«®»®þô »®ª»®·²¹ô ´±¼¼¿´¹ò<br />
ͬa®»²¸¿´´»²ò<br />
îíòóîìòïð Ø«A·¼´¿¹»¬ ª»ª«¬¬·´´·²¹Ñ°°¼¿´ò<br />
îò »¬¹ò °” ÞÛÑ ¾§¹¹ª¿®» ײ¼«¬®·±³®”¼»¬<br />
îíòïðò λ²²»¾«°b´´ ó µ±®°µ±²µ«®¿²»ò λ²²»¾«¸¿´´»² Þ»®µ”µ<br />
îìòïï ïçòíð Ó§²¬ ±¹ º®·³»®µ»¿«µ±²ò Ü®·ª¿ Õ®± ±¹ ͬ»·²»²¬»®<br />
îéòïðò ïçòíð Ì®a²¼»´¿¹ ¬»¿¬»® µ¿¾¿®»¬æ þͬ±®»ô ´·´´» ´±¬¬±þò<br />
Ú±´µ»¬ ¸«ô ͬa®»²<br />
Ó»¼ Ö¿½±¾ Ó¿®¹·¼± Û°ô ͪ»·² É·½µ¬®a³ô<br />
Ø»´´» Ѭ¬»»²ò<br />
Ó«·µµæ л® Ñ´¿º Ù®»»²ô Ó¿½·» Õ¿®°·²µ·ô Ø”ª¿®¼<br />
Õª¿®ª·²¹ò<br />
îéòïð ïçòíð Ó§²¬ ±¹ º®·³»®µ»¿«µ±²ò Ü®·ª¿ Õ®± ±¹ ¬»·²»²¬»®<br />
îçòïð ïçòíð Ø¿«¬³a¬» · Ñ°°¼¿´ Ø·¬±®·»´¿¹ò ÑÓÓ<br />
îçòïðò Mͳ”¬»®²»®M · Ó»´¼¿´ ¿³º«²²¸«ò<br />
Õ±²º»®¿²·»® Û²¼®» ͬ±®¸±´¬ò<br />
ÒÑÊÛÓÞÛÎ<br />
ðíòïïò ïçòðð Ú´»®µ«´¬«®»´´ ¿º¬»²ò Ú±´µ»¬ ¸«ô ͬa®»²ò<br />
Ú±´µ»¼¿²ô ´§¾·´¼»®ò Í»®ª»®·²¹ ³ò³ò<br />
ðéòïïò M̱²»® · Øa¬µª»´¼Mò<br />
Ѫ»®®»µµ»´» ¿ª µ«´¬«®°®·»² ¬·´ α²²§ Õa»²<br />
Ó»´¼¿´ ±²¹´¿¹<br />
ïéòïïò ïçòðð Þ»®¹³¿²²º±®«³ · ײº±®³¿±²»²¬»®»¬ô Ôaµµ»²ò<br />
Ì»³¿ ¿ªµ´¿®» »·²»®»ò Õ¿ºº»¿´¹ò ˬ´±¼²·²¹ò<br />
îèòïïò Ô§³»» · ¹¿³³»´¹®«ª¿ô Ôaµµ»²ò<br />
îèòïïò ïçòíð Õ«´¬«®µ±´»² ¸±© ³»¼ Ó«·½¿´ Ø·¹¸´·¹¸¬<br />
· Ù§³²¿»¬ ß«´¿ô ͬa®»²ò<br />
îèòïï ͬ±® ºa®«´º±®»¬·´´·²¹ò Ñ°°¼¿´ ¿³º«²²¸«<br />
Neste <strong>KULT</strong>kommer onsdag 24. <strong>no</strong>vember!<br />
Utgiver: VOLDs FotoGraske AS - sammen med gode regionale kulturkrefter!