BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Selv om det manglende godtgjørelsesfradraget i kildeskatten i seg selv skaper en<br />
forskjellsbehandling av aksjonærer som er hjemmehørende og aksjonærer som ikke<br />
er hjemmehørende i Norge, kan det neppe være tale om å anse dette som stridende<br />
mot de grunnleggende friheter. Utgangspunktet er det selvsagte, at medlemsstatene<br />
har full suverenitet i forhold til fordeling av skattefundamentet seg i mellom. En<br />
aksjonær som kun er kildeskattpliktig for utbytte i en stat, vil sjelden være i en<br />
sammenlignbar stilling med en som er fullt ut skattepliktig i vedkommende stat. I<br />
hovedsak skyldes dette at det som regel vil være regelsett enten i skatteavtalen<br />
mellom de angjeldende statene eller internrett til vedkommende aksjonær som<br />
avhjelper dobbeltbeskatning. Det førende prinsipp i internasjonal skatterett er at<br />
unngåelse av dobbeltbeskatning er et anliggende for den enkelte skatteyters hjemstat,<br />
kanskje fordi denne staten har full oversikt over vedkommendes inntekt og formue.<br />
Det er ikke grunnlag for å hevde at det gjelder noe slags generelt fellesskapsrettlig<br />
prinsipp om at inntekt kun skal beskattes én gang. Nettopp av den grunn er det bred<br />
aksept for bruk av kildeskatter. Realiteten av et forbud mot kildeskatter vil være at<br />
beskatningsretten overføres fra kildestaten til bostedsstaten, noe som jo ville røre ved<br />
det mest fundamentale i medlemsstatenes suverenitet.<br />
(…)<br />
Sterke argumenter taler for en mer utstrakt bruk av kildeskatter, blant annet av<br />
hensyn til effektivitet og av hensyn til likhetsbetraktninger. Deler av den<br />
harmoniserte skattelovgivningen i EU og forslagene til ny slik lovgivning, bygger<br />
også på en forutsetning om kildebeskatning av utbytte er lovlig. Dersom domstolen<br />
skulle forlange at utenlandske aksjonærer ikke ilignes kildeskatt, eller at de må<br />
innrømmes godtgjørelsesfradrag på samme måte som aksjonærer bosatt i Norge,<br />
betyr det i realiteten at kildestatsbeskatning blir umuliggjort som stridende mot<br />
fellesskapsretten. Vi har liten tro på at EF-domstolen vil konkludere på den måten.<br />
Men bildet var ikke entydig, i juridisk teori uttrykte flere skepsis til ordningen. Ben Terra<br />
og Peter Wattel i ”European Tax Law” 3. utgave 2001, mente at Baars og Verkooijen<br />
kunne reise problemer også for kildeskatten, se side 73:<br />
(…) Baars and Verkooijen could raise problems for imputation States in respect of<br />
payment of imputation credit to non-resident shareholders.<br />
Andreas Bullen hevdet i ”Skatterett” 1 for 2003 i en artikkel fra side 2 med tittel ”Er<br />
vilkårene for å få fradrag for godtgjørelse i strid med artikkel 40 i EØS-avtalen (reglene<br />
om fri bevegelighet av kapital)?”, at både norske og andre lands regler måtte endres, se<br />
punkt 6 på side 56:<br />
Jeg har nå konkludert med at både vilkåret knyttet til selskapet og aksjonæren sktl.<br />
§ 10-12 annet ledd utgjør traktatstridige hindringer for retten til fri bevegelighet av<br />
kapital, når aksjonæren er en fysisk person. Øvrige EØS-stater som har vedtatt<br />
lempingsregler, har stort sett avgrenset disse på samme måte som den norske<br />
regelen er avgrenset. Det er derfor nærliggende å anta at også disse er i strid med<br />
EØS-avtalen og/eller EF-traktaten.<br />
Dr. Joachim Englisch i “European Taxation” fra august 2004, pekte i en artikkel med tittel<br />
”Fiscal Cohesion in the Taxation of Cross-Border Dividends (Part Two)” på at<br />
- 59 - Feil! Ukjent dokumentegenskapsnavn.