BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
BORGARTING LAGMANNSRETT - Domstolene
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
av godtgjørelsesmetoden et hensiktsmessig utgangspunkt for forhandlinger om slike<br />
ordninger.<br />
Lagmannsretten må bygge på at mange land innenfor EØS-området hadde et skattesystem<br />
som gjorde forskjell mellom innenlands- og utenlandsboende personer og selskap, og det<br />
er lite som taler for at staten Norge burde blitt oppmerksom på problemet ved inngåelsen<br />
av EØS-avtalen 2. mai 1992. Lagmannsretten viser i denne forbindelse til at EF-domstolen<br />
på det daværende tidspunkt bare hatt avsagt fire dommer som kunne ha betydning for<br />
forskjellsbehandling etter bosted. Dom avsagt 28. januar 1986 i sak C-270/83 Avoir fiscal<br />
– kalt slik på grunn av den skattekreditt saken dreide seg om – gjaldt en sak mellom EFkommisjonen<br />
og Frankrike. Et fransk selskap ble innrømmet 50 prosent<br />
godtgjørelsesfradrag ved utbytte fra et utdelende fransk selskap, mens et utenlandsk<br />
selskap eller filial av et utenlandsk selskap ikke ble innrømmet noe slikt fradrag. EFdomstolen<br />
så dette som en forskjellsbehandling i forhold til friheten til etablering av<br />
personer, filialer og datterselskap etter EF-traktaten artikkel 52. Den andre var dom avsagt<br />
27. september 1988 i sak C-81/87 Daily Mail som gjaldt fri bevegelighet av arbeidskraft.<br />
Den tredje var dom avsagt 8. mai 1990 i sak C-175/88 Biehl som gjaldt skattelegging og<br />
fradrag for arbeidstakere med inntekt fra to land. Den fjerde var dom avsagt 28. januar<br />
1992 i sak C-204/90 Bachmann med Belgia som motpart. EF-domstolen aksepterte der<br />
forskjellsbehandling basert på bosted ved at en arbeidstaker i Belgia ikke fikk fradrag for<br />
forsikringspremie betalt til et forsikringsselskap i Tyskland, mens tilsvarende forsikringer i<br />
belgiske selskap ga rett til fradrag. Motstykket var at senere forsikringsutbetalinger fra<br />
Tyskland ikke skulle beskattes i Belgia. Begrunnelsen for denne forskjellsbehandlingen var<br />
nettopp å sikre sammenhengen i skattesystemet, se premiss 28:<br />
28 Det må derfor lægges til grund, at inden for området<br />
alderspensionsforsikringer og forsikring mod risikoen for dødsfald er<br />
bestemmelser som den omtvistede belgiske lovbestemmelse begrundet i<br />
hensynet til at sikre sammenhængen i den beskatningsordning, som de indgår<br />
i. Sådanne bestemmelser er derfor ikke i strid med Traktatens artikel 48.<br />
Som nevnt omfatter EØS-avtalen i utgangspunktet ikke skatteregler, og Ole Gjems-Onstad<br />
skrev i ”Skatterett 1994 (12)” på side 3, at den direkte beskatning ”bare i beskjeden grad<br />
[er] harmonisert innenfor EU”.<br />
I dom avsagt 12. juni 2003 i den tidligere nevnte sak C-234/01 Gerritse som hadde bopel i<br />
Nederland og med tyske myndigheter som motpart, bygget EF-domstolen på at innenlands-<br />
og utenlandsboendes situasjon generelt ikke er sammenlignbare fordi den samlede inntekt<br />
og forholdene for øvrig lettest kan bedømmes på det sted hvor midtpunktet for skattyters<br />
livsinteresser befinner seg, hvilket i alminnelighet svarer til den sedvanlige bopel.<br />
Ulikheter i skattemessige fordeler innebar derfor ikke generelt en forskjellsbehandling, idet<br />
bopel var en relevant objektiv forskjell, og fordi bopelen utgjorde det skattemessige<br />
tilknytningsmoment som i alminnelighet ble lagt til grunn i internasjonal skatterett. Dette<br />
- 48 - Feil! Ukjent dokumentegenskapsnavn.