fredrikke 01 06 - Norske Kvinners Sanitetsforening
fredrikke 01 06 - Norske Kvinners Sanitetsforening
fredrikke 01 06 - Norske Kvinners Sanitetsforening
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
FREDRIKKE<br />
Nor ske Kvinner s <strong>Sanitetsforening</strong> nr. 1 – januar 20<strong>06</strong>, årgang 91<br />
Fikk hjelp mot FØDSELSANGST<br />
Rapport fra N.K.S.-SKOLENE i Indonesia<br />
Lobbying er nødvendig for DEMOKRATIET
Foto: Jens Sølvberg / Samfoto<br />
5Mange av barna i Indonesia er så<br />
traumatisert etter flodbølgekatastrofen<br />
at de har glemt å lese<br />
og skrive. Nå får de hjelp til å<br />
bearbeide minnene og sorgen.<br />
Sanitetskvinnene finansierer skolebygg,<br />
inventar og innhold.<br />
10at<br />
du ikke kan jobbe,<br />
Hvordan er det å være gravid<br />
når angst for fødselen tar<br />
kontroll over livet, gjør<br />
unngår folk, sitter passiv<br />
inne? Ca 240 gravide<br />
kvinner får hjelp mot<br />
fødselsangst hvert<br />
år på St.Olavs<br />
Hospital. Den<br />
første norske<br />
studien om<br />
fødselsangst er<br />
støttet av N.K.S.<br />
i n n h o l d<br />
Ti dager på «Mekkas veranda» 5<br />
– Rapport fra besøk på N.K.S.-skolene i Indonesia<br />
Fra frydefull forventning bunnløs angst 10<br />
Pengar til kvinneforskning 14<br />
2 ½ million til medisinsk forskning 16<br />
Beckhamskoene gir telt i Pakistan 17<br />
Statsråd på Brusetkollen barnevernsenter 18<br />
Innvandrer jeg? 19<br />
Lobbying er bra for demokratiet 22<br />
Ingen aldersgrenser i arbeidslivet 24<br />
Nedprioritert kvinnehelse 26<br />
Modum Nord 27<br />
Støtter kompetansesenter i Murmansk 28<br />
Revmatismesjukehus utvider 29<br />
Sanitetens kvinnedag for helse og velvære 30<br />
Ymse<br />
N.K.S. nettbutikk åpen hele døgnet 31<br />
Ny leder i Norsk Osteoporoseforening 31<br />
På slottsball 32<br />
Giro bak på bladet 32<br />
Omsorg i praksis 33<br />
Fastelavnsriset 60 år 40<br />
Gullriset – en ny tradisjon 40<br />
Lobbying er viktig for demokratiet.<br />
Sanitetskvinner, her representert ved<br />
Grethe Amundsen i Stortingssalen,<br />
lærte bl.a. korridordronningens<br />
metoder på Fredrikkeseminar.<br />
Side 22<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 3
FREDRIKKE 1/<strong>06</strong><br />
Forsiden<br />
Ros-Mari Berre fikk hjelp mot fødselsangst.<br />
Nå gir N.K.S. mer penger til forskning<br />
på området.<br />
Foto: Ingrid Holst Sollie<br />
Utgiver<br />
<strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong> <strong>Sanitetsforening</strong><br />
Munthes gate 33, 0260 Oslo<br />
Tel: 24 11 56 20 – Faks: 22 44 76 21<br />
www.sanitetskvinnene.no<br />
Redaktør<br />
Ingrid Holst Sollie<br />
Tel: 24 11 56 37 – Mob: 95 21 41 21<br />
E-post: ingrid.sollie@sanitetskvinnene.no<br />
Generalsekretær<br />
Lillian E. Vilnes<br />
Medlemsservice<br />
Edel Hilstad<br />
Tel: 24 11 56 32<br />
E-post: edel.hilstad@sanitetskvinnene.no<br />
Redaksjonskomité<br />
N.K.S. leder, nestledere, informasjonssjef<br />
og generalsekretær<br />
Abonnement<br />
Kr 250,- pr år<br />
Layout<br />
Designerkontoret ved Solfrid Roald<br />
E-post: solfrid.roald@designerkontoret.no<br />
Repro og trykk<br />
Panzerprint as<br />
Materiellfrist nr. 2/<strong>06</strong><br />
23. februar 20<strong>06</strong><br />
Annonser<br />
Allservice as<br />
v/ Christen Hermansen<br />
Tel: 51 82 82 82<br />
Faks: 51 82 82 83<br />
Mob: 936 25 555<br />
E-post: christen@allservice.no<br />
N.K.S. er uten ansvar, og går ikke god for,<br />
annonsenes innhold<br />
ISSN 0808-3878<br />
4 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Nytt år, nye muligheter<br />
20<strong>06</strong> ligger ubrukt foran oss. Det er vår oppgave å fylle det med noe nyttig<br />
og positivt. Det er vårt ansvar å få noe ut av det nye året, både for oss selv og<br />
for organisasjonen.<br />
Fra Indonesia til Frokost-tv<br />
Den 29. desember var vår generalsekretær Lillian Vilnes med i «God Morgen<br />
Norge». Jeg sto opp forholdsvis tidlig, kokte meg kaffe og satte meg ned for å<br />
få med meg siste nytt fra N.K.S.<br />
Så ble strømmen borte.<br />
Like før jul var generalsekretæren og informasjonssjefen i Indonesia for å se<br />
hvordan det går med prosjektet vårt i Banda Aceh. Det var blant annet dette<br />
jeg forventet å se noe fra denne romjulsmorgenen. Heldigvis var strømbruddet<br />
kortvarig. Like før Lillian viste seg på skjermen kom strømmen tilbake.<br />
Det er øyeblikk hvor man er mer stolt av å være sanitetskvinne enn andre.<br />
Tenk at jeg, som medlem av en liten forening i Østerdalen, har vært med på<br />
å gjøre det mulig å bygge skoler i Indonesia. Skoler som gir barn muligheter<br />
til utdanning og utvikling. Et år etter flodbølgekatastrofen står snart 5 skoler<br />
ferdig, skoler som er bygd takket være sanitetskvinnene i Norge. Det er jo<br />
helt fantastisk!<br />
<strong>Kvinners</strong> helse i forskning<br />
På Landsmøtet i Bergen ble følgende vedtatt: «Sanitetskvinnene skal jobbe<br />
for å bedre kvinners helse i forhold til endringer knyttet til de ulike livsfaser».<br />
At vi mener noe med dette vises tydelig blant annet gjennom våre<br />
bevilgninger. N.K.S. har bevilget penger til prosjekter som tar for seg fødselsangst,<br />
overvektige gravide, spiseforstyrrelser og fibromyalgi. Vi er alle opptatt<br />
av kvinnehelse og dette skal være et hovedsatsingsområde de kommende<br />
årene.<br />
Sammen er vi sterke<br />
Du, og alle de andre medlemmene, er viktige for<br />
organisasjonen. Sammen blir vi sterke. Vær stolt over<br />
å være sanitetskvinne, over at vi er til nytte og at vi<br />
gjør en viktig jobb både her i landet og i utlandet.<br />
Vi har nå endelig fått vedtatt sentral innkreving av<br />
kontingenten. Sammen med bladet finner du nå<br />
en giro for innbetaling av din kontingent til N.K.S.<br />
Kontingenten inneholder både en sentral del, en<br />
del til fylkesleddet og en lokal del. Mange andre<br />
organisasjoner har innført denne ordningen tidligere,<br />
nå er det vår tur.<br />
Gunvor Kjølhamar<br />
2. nestleder
Ti dager på «Mekkas veranda»<br />
– rapport fra besøk på N.K.S.-skolene i Indonesia<br />
Nulizar (8) går i fjerde klasse ved Blang Raya barneskole. Skolen ble fullstendig<br />
ødelagt av tsunamien. Nå har de 312 elevene fått ny skole takket<br />
være <strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong> <strong>Sanitetsforening</strong> og Flyktninghjelpen.<br />
Tekst og foto: Mie Skarpaas og Roald Høvring<br />
Foto: Roald Høvring<br />
Tsunamien feide bort tusenvis av mennesker<br />
og hus i Aceh-provinsen i Indonesia<br />
i desember 2004. Ett år senere var generalsekretær<br />
Lillian Vilnes og informasjons-<br />
sjef Mie Skarpaas i området for å se på de<br />
fem skolene sanitetskvinnene finansierer.<br />
3,7 millioner kroner er brukt fra katastrofefondet.<br />
Pengene kanaliseres gjennom<br />
Generalsekretær Lillian Vilnes<br />
på besøk på Blang Raya barneskole,<br />
en av skolene N.K.S.<br />
finansierer og følger tett.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 5
▲<br />
Mekkas veranda. Banda<br />
Aceh er et strengt muslimsk<br />
område i Indonesia og kalles<br />
«Mekkas veranda».<br />
Å utrykke seg kunstnerisk kan<br />
hjelpe barn å bearbeide vonde<br />
opplevelser.<br />
6 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Flyktninghjelpen og går direkte til bygging<br />
av fem skoler.<br />
– Jeg er imponert over hvor raskt og<br />
effektivt arbeidet gjøres. Det er godt å se<br />
hvor mye vi får ut av pengene, sier Lillian<br />
Vilnes. – Dette er også et stort løft<br />
for oss. Jeg er derfor svært glad for nå å<br />
kunne se de konkrete resultatene. Og jeg<br />
er imponert over engasjementet og den<br />
faglige dyktigheten i Flyktninghjelpens<br />
stab, sier hun.<br />
Traumer<br />
Etter at flodbølgen ødela alt som kom<br />
i veien, har elever og lærere måttet ha<br />
undervisningen i ruinene av de gamle<br />
skolene, i telt eller ved de religiøse islam-<br />
skolene. Innen utgangen av mars skal alle<br />
skolene være ferdig bygget eller rehabilitert.<br />
I tillegg til at skolene utstyres med<br />
nye pulter, skrivebøker og annet utstyr, er<br />
Lillian Vilnes glad for å se at skolene fylles<br />
med pedagogisk innhold. Det er satt i gang<br />
ulike tiltak for å bearbeide barnas traumer<br />
og angst. Rollespill, sang og dans er noen<br />
av elementene.<br />
– Disse barna var alvorlig traumatisert.<br />
Mange hadde mistet evnen til å lese da de<br />
kom tilbake på skolebenken og de hadde<br />
vanskelig for å konsentrere seg og lære.<br />
Lærerne var ikke i stand til å takle situasjonen<br />
alene. Det er imponerende å se hva<br />
som er utrettet også på dette området, sier<br />
Vilnes.
Hele landsbyer borte<br />
Lillian og Mie landet i Banda Aceh en<br />
søndag formiddag i desember og ble tatt<br />
med til en av strendene nord-øst i området<br />
av Flyktninghjelpens (FH) stedlige<br />
representant Jon Erik Nygaard. Bare her<br />
døde 50 000 mennesker i tsunamien, av<br />
totalt ca 180 000 i hele provinsen. – En<br />
hel landsby er borte, det eneste som står<br />
igjen er den solid bygde moskeen. Selv ett<br />
år etter katastrofen er sårene i landskapet<br />
dype: Istykkerrevne hus, sammentrykket<br />
aluminium og knuste biler. Det siste året<br />
har det vært hele 300 jordskjelv i området,<br />
og etter et kraftig ett i mars brøt det<br />
ut panikk – folket strømmet inn mot byen<br />
lenger inn i landet, skriver Mie.<br />
Veien til Sigli<br />
I byen Sigli, to timer unna på svingete<br />
veier, ligger tre skoler, blant annet Blang<br />
Raya – skolen N.K.S. skal følge tett. Selv<br />
med bare et par klasserom ferdige, er skolen<br />
i full drift. Undervisning foregår også<br />
under trærne ved stranden. Den andre<br />
skolen, Meureuhom, ble med ruinen av<br />
den gamle skolen og den splitter nye et<br />
sterkt bilde på hva som skjedde under<br />
tsunamien. N.K.S. utsendte ble stående<br />
ved restene og se på det fredelige havet<br />
utenfor. Det syntes ikke mulig å se for seg<br />
kjempebølgen som ødela bygget. På vei til<br />
den nye skolen lenger inn i landet, sto den<br />
midlertidige skolen. Hullete tregulv skal<br />
erstattes av et helt nytt bygg. 240 elever<br />
skal få undervisning i seks klasserom.<br />
Kvinner i Aceh<br />
På Kata Hati Institute kartlegger de behovene<br />
etter tsunamien. De utarbeider en<br />
database med opplysninger fra felten som<br />
formidles til myndighetene og frivillige<br />
organisasjoner. Rett etter tsunamien bygde<br />
organisasjonen midlertidige brakker, og<br />
arbeidet blant annet med å kartlegge<br />
mishandling av kvinner der.<br />
Indonesiske kvinner har – etter<br />
det vi skjønner – ikke rett til<br />
eiendom. Assisterende leder<br />
Ridwan Mukthar fortalte<br />
om en kvinne han traff på<br />
et sykehus som hadde mistet<br />
mannen sin. Hun var<br />
aleneforsørger for barna,<br />
men måtte flytte fra huset<br />
sitt. Menn som har mistet<br />
huset, kan registrere seg på nytt, den<br />
rettigheten gjelder ikke kvinner i Aceh.<br />
Aceh Women´s Council (AWC), er en<br />
paraplyorganisasjon for alle kvinneorganisasjonene<br />
i Aceh-provinsen. I juni<br />
møttes 400 representanter for Acehs<br />
kvinneorganisasjoner til en kongress for å<br />
se på kvinners rolle i gjenoppbyggingen.<br />
Øverst på programmet som ble oversendt<br />
Aceh Reconstruction Agency og presidenten,<br />
stod bygging av kvinnemøtesteder,<br />
såkalte balai inong. En av medlemsorganisasjonene<br />
støtter kvinner som har mistet<br />
hjemmet sitt, blant annet med å lære dem<br />
ulike ferdigheter som de kan leve av.<br />
Sang som terapi<br />
I Indonesia bodde N.K.S. utsendte hos<br />
Flyktninghjelpens undervisningsansvarlige,<br />
Elin Gjertsen. Og de besøkte en av<br />
skolene der de bruker Gjertsens psykososiale<br />
opplegg med sang, dans og poesi.<br />
Mie skriver: – Lærerne hadde vært på tre<br />
dagers workshop noen dager før, og nå<br />
fikk vi se hvordan de anvendte den nye<br />
kunnskapen i undervisningen. Lærerne<br />
Flyktninghjelpens prosjektleder<br />
for gjenoppbyggingen Ingar<br />
Falck Olsen og Lillian i restene<br />
av Meureuhom barneskole.<br />
Skolen lå rett ved sjøen. Nå<br />
ønsker innbyggerne at den<br />
den bygges opp i et skogholt<br />
lenger inn på land.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 7
Elin Gjertsen er lektor fra<br />
Trondheim. Etter noen år som<br />
lærer i Norge, tok hun med<br />
sine to tenåringsdøtre til Tanzania<br />
og en jobb som engelsklærer<br />
for Fredskorpset. Hun<br />
har vært i beredskapsstyrken<br />
for Flyktninghjelpen siden<br />
1993, med oppdrag blant<br />
annet i Kenya, Rwanda og Sri<br />
Lanka. Har nå permisjon fra<br />
stilling som rådgiver på Senter<br />
for voksenopplæring i Trondheim,<br />
der hun lærer flyktninger<br />
og innvandrere norsk.<br />
8 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
får en bag full av utstyr etter workshopen<br />
med blant annet instrumenter og tegne-<br />
og maleutstyr. Vi fikk bivåne fremføring av<br />
dikt med musikkfølge, blokkfløytespilling,<br />
kraftig sang – og glade, engasjerte barn. En<br />
av lærerne der hadde mistet mann og tre<br />
Kiosk i skolegården. Diabetes 2 er utbredt i Indonesia.<br />
barn i tsunamien. På workshopen hadde<br />
hun vært ganske stille, nå dirigerte hun<br />
engasjert hele klassen i sang. Rektor ved<br />
skolen fortalte at effekten av opplegget var<br />
mer kreative lærere og bedre karakter for<br />
barna. – Ungene var svært passive etter<br />
tsunamien, men kommuniserer nå bedre,<br />
fortalte hun. Kommuniserte med barna<br />
gjorde i alle fall de som satt bak disken i<br />
godtekiosken i skolegården. Barna tygget<br />
og suttet på diverse slikkerier midt i skoletiden.<br />
Acehneserne spiser mye sukker, de<br />
putter til og med sukker i søte fruktjuicer.<br />
Ikke rart det er stor forekomst av diabetes.<br />
Her kunne man hatt bruk for sanitetskvinnenes<br />
skolefrokoster!<br />
Drømmen til Elin<br />
– Ungene i Aceh skal ha kvalitet på utdanningen<br />
sin, slik at de kan få en fremtid på<br />
linje med andre barn. Derfor er sang, dans<br />
og miljøbevissthet flettet inn i undervisningen<br />
på alle skolene våre i provinsen,<br />
sier Elin Gjertsen.<br />
I både psyko-sosial læring og miljøbevissthet<br />
samarbeider hun med lokale kunstnere<br />
som bringer ulike virkemidler inn i<br />
undervisningen.<br />
– Forskning har vist at det å bruke<br />
kunstuttrykk som metode i undervisningen<br />
fører til at flere elever deltar, og der-
med får normalisert livet sitt, bearbeidet<br />
sorgen og kan ta imot læring. Man fokuserer<br />
på at folk har stor motstandskraft i<br />
stedet for på hvor håpløst alt kan virke.<br />
Enten barna er alvorlig traumatisert, kommer<br />
tilbake til normalen ganske fort eller<br />
trenger ekstra tiltak for å komme dit, får<br />
de hjelp gjennom dette, sier hun, og forteller<br />
om barn som har glemt å lese og<br />
skrive på grunn av sjokket. Slike barn må<br />
lærerne melde fra om, de skal ikke fungere<br />
som psykologer.<br />
Lokale kunstnere<br />
Elin så fort den pedagogiske virkningen av<br />
å bruke lokal kultur og samarbeider godt<br />
med det Acehnesiske kulturrådet. Det er<br />
viktig å fokusere på felles, lokale kunstuttrykk<br />
i et område som har vært herjet av<br />
borgerkrig i 30 år før tsunamien inntraff.<br />
Hun har også fått undervisningsinspektøren<br />
i distriktet, mr Wahab, med på laget.<br />
Han har deltatt på alt de har gjort, og det<br />
er ikke lite. Siden hun kom vinteren 2005<br />
har de arrangert 12 tredagers workshop<br />
for ca 500 lærere, med tilhørende utstyrspakke.<br />
En levende skole<br />
Gjennom kunst får barna bearbeidet traumene<br />
og gjennom miljøprogrammet får de<br />
rene omgivelser – som igjen stimulerer til<br />
læring.<br />
– Dette opplegget krever mye oppfølging,<br />
men det er verdt det. Acehneserne har<br />
vært imøtekommende og vi har fått til et<br />
godt samarbeid. De har et utdanningssystem<br />
som fungerer, samtidig som de er<br />
åpne og villige til å ta i mot nye ting. Og<br />
så har de så dyktige lærerinner, avslutter<br />
Elin Gjertsen, som drømmer om en<br />
levende skole for barna i Aceh.<br />
Tsunamien: Søndag morgen 26. desember<br />
2004 rystet et jordskjelv nordspissen av<br />
Sumatra i Indonesia. Skjelvet målte mer enn<br />
syv på Richters skala og varte i mer enn ni<br />
minutter. Det folk ikke visste var at skjelvet<br />
hadde skapt en enorm flodbølge som var på<br />
vei inn mot land. Mens folk ennå var i sjokk<br />
etter selve skjelvet, slo bølgene inn over<br />
land. Omlag 180 000 mennesker omkom og<br />
én halv million mistet sine hjem i Aceh-provinsen.<br />
I provinshovedstaden Banda Aceh<br />
gikk bølgene på det meste fem kilometer<br />
innover land. Store deler av sentrum ble<br />
vasket bort. Hardest rammet ble vestkysten,<br />
der hele landsbyer forsvant.<br />
N.K.S. finansierer fem av de 25 skolene Flyktninghjelpen bygger<br />
i Aceh. Pengene fra N.K.S. går til skolebygg, inventar og<br />
opplæring av personell.<br />
De fem skolene N.K.S. finansierer i Indonesia er<br />
• Blang Raya med 312 elever<br />
• Meureuhom med 120 elever<br />
• Muhammediyah med 62 elever<br />
• Pasi Rawa med 187 elever<br />
• Lancang Paru med 120 elever<br />
Konflikten: Aceh-provinsen var nærmest en krigssone<br />
da tunamien rammet. Partene i konflikten innså<br />
at det var meningsløst å fortsette stridighetene<br />
etter at tsunamien inntraff. Etter mer enn 30 år med<br />
væpnet konflikt undertegnet regjeringen i Jakarta i<br />
august en fredsavtale med opprørshæren GAM.<br />
I dag: Livet i Aceh er i ferd med å vende tilbake.<br />
Gjenoppbyggingsarbeidet er kommet i gang. Ett år<br />
etter katastrofen er 13 000 hus bygget opp igjen. Et<br />
stort antall humanitære organisasjoner bidrar på<br />
ulike områder, men omlag 450 000 mennesker er<br />
fortsatt hjemløse. De fleste bor hos vertsfamilier,<br />
mens nærmere 200 000 bor i midlertidige brakke-<br />
eller teltleirer.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 9
Når frydefull forventning blir til bunnløs angst<br />
Ros-Mari Berre fikk lille Malea<br />
i mai. Hun er overbevist om<br />
at det hadde blitt født flere<br />
barn hvis flere hadde hatt<br />
samme tilbud som henne. Hvis<br />
det kan hjelpe andre, er hun<br />
glad for å kunne fortelle om<br />
hvordan fødselsangstteamet<br />
hjalp henne å takle angsten<br />
for fødselen.<br />
10 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Ros-Mari Berre har hoppet i fallskjerm og hun er barnehagestyrer med stort<br />
personalansvar. Hun er psykisk sterk og vanligvis modig, men graviditeten<br />
gjorde at hun forandret seg fra en tøff ledertype til ei lita skremt jente.<br />
Tekst og foto: Ingrid Holst Sollie<br />
Men Ros-Mari Berre var heldig. Hun bor i<br />
Trondheim og der finnes et team som hjelper<br />
kvinner med å bearbeide fødselsangst.<br />
Teamet er støttet av midler fra N.K.S.<br />
Jordmødrene Raija Dahlø og Ingebjørg<br />
Laache startet et tilbud om samtaler til<br />
kvinner med fødselsangst i 1999 fordi de<br />
oppdaget et behov. Ellers friske raske kvinner<br />
kunne be om keisersnitt uten noen<br />
spesiell medisinsk grunn, men etter et par<br />
spørsmål kom det fram at angst for fødselen<br />
var grunnen. Raija og Ingebjørg forteller<br />
at da de startet tilbudet, hadde de ikke<br />
mer å tilby enn interesse, sunn fornuft og<br />
erfaring som jordmødre. I 20<strong>01</strong> søkte de<br />
og fikk, sammen med legene Runa Heim-<br />
stad og Berit Schei, for første gang penger<br />
av N.K.S., og det gikk til studier, veiledning<br />
og kompetanseheving.<br />
Tall viser at 5,5% av gravide i Trondheimsregionen<br />
har fødselsangst. Av de gravide<br />
som fødte på St. Olavs Hospital, ble 7,9%<br />
henvist til teamet i 2004. Mange vil tenke<br />
at det er naturlig å grue seg til en fødsel.<br />
– Ja, det er helt vanlig å grue seg til en<br />
fødsel, men når gruingen styrer livet, kaller<br />
vi det fødselsangst, og da trenger den<br />
gravide hjelp, sier Ingebjørg Laache.<br />
Ble folkesky<br />
– Angsten ødela livet. Det var som å være<br />
på vei mot det store svarte hullet. Det
var som om en tung sky hang over meg.<br />
Jeg klarte ikke å gjøre jobben min. Klarte<br />
ikke forholde meg til andre. Jeg ble en einstøing.<br />
Slik beskriver Ros-Mari Berre den<br />
bunnløse angsten for fødselen. Hun er 31<br />
år, og i mai 2005 fødte hun sitt første barn.<br />
– Ofte tok jeg ikke telefonen hvis jeg ikke<br />
visste hvem som ringte. Jeg tenkte på fødselen<br />
hele tiden. Angsten overskygget alt.<br />
Jeg unngikk dem som ikke viste forståelse<br />
for angsten. Kommentarer som «Det går<br />
så bra. Millioner kvinner har født før deg»<br />
hjalp ikke. Dette veit jeg, og det handler<br />
ikke om det. Noen trodde jeg bare ville<br />
ha oppmerksomhet, at jeg var pysete. Jeg<br />
merket at fødselsangst er ikke akseptert<br />
ennå, og hvis det at jeg står fram nå, kan<br />
hjelpe andre, så gjør jeg det gjerne. Jeg<br />
er sikker på at mange kvinner velger bort<br />
barn, nettopp på grunn av angst for fødselen,<br />
sier Ros-Mari engasjert.<br />
Legeskrekk<br />
Hvorfor blir en tilsynelatende frisk og tøff<br />
jente rammet av fødselsangst? Ros-Mari<br />
har legeskrekk. Det forklarer hun med<br />
erfaringer fra barndommen. Hun hadde<br />
cøliaki, og lå mye på sykehus som barn. På<br />
70-tallet var det ikke like vanlig som i dag<br />
at foreldrene var til stede på sykehus, og<br />
ved flere anledninger opplevde hun at personalet<br />
på sykehuset sa en ting og gjorde<br />
noe annet.<br />
– De lovte for eksempel at de skulle vente<br />
med å ta blodprøven til mamma kom,<br />
men så tok de den likevel – med makt. Det<br />
passet vel bedre med tidsskjemaet og rutinene<br />
på sykehuset. Som førskolelærer veit<br />
jeg hvor viktig det er for barn med trygghet<br />
og tillit, og hvor mye det ødelegger når<br />
det ikke er der.<br />
Med en barndom hvor hun var prisgitt<br />
sykehuspersonalet, og hvor hun flere ganger<br />
opplevde tillitsbrudd, er det å miste<br />
kontroll det hun er aller mest redd for<br />
med fødselen. At noen skal gjøre noe hun<br />
ikke vil selv.<br />
Ville ikke bli gravid<br />
– Jeg ser egentlig på meg selv som psykisk<br />
sterk, men med en gang jeg kommer på et<br />
legekontor, er det som å slå på en bryter.<br />
Jeg blir som et aspeløv. Gråter, skjelver,<br />
blir liten og redd. Stort sett har jeg unngått<br />
legekontor og sykehus, men når man er<br />
gravid er det ikke til å unngå. Derfor ville<br />
jeg ikke bli gravid. Men samboeren og jeg<br />
ønsket oss likevel barn, og jeg tok en samtale<br />
med fastlegen min, en mann uten hvit<br />
frakk, men med olabukse og genser. Jeg<br />
snakket med ham om muligheten til å få<br />
keisersnitt, for ellers ville jeg ikke ha barn.<br />
Han forsikret meg om at jeg kunne få keisersnitt<br />
og at jeg skulle få det på min måte.<br />
Legen henviste Ros-Mari rett til teamet på<br />
St.Olavs Hospital der hun kom i samtale<br />
med Ingebjørg Laache allerede fire uker<br />
ute i svangerskapet. Hun var der jevnlig<br />
helt fram til fødselen.<br />
– Der følte jeg meg trygg, og jeg stolte på<br />
henne. Jeg gråt og gråt, men jeg ble tatt<br />
vare på samtidig.<br />
Tillit<br />
– Hva gjorde at du stolte på Ingebjørg? Du som<br />
hadde opplevd så mange tillitsbrudd tidligere.<br />
– Hun var ærlig, for eksempel med hensyn<br />
til smerte. Hun prøvde ikke å dekke over<br />
at en fødsel gjør vondt. Hun prøvde ikke<br />
å skjønnmale, og det gjorde at jeg fikk tillit<br />
til henne. Hun fikk meg bort fra tanken<br />
om keisersnitt ganske fort. Keisersnitt er<br />
ikke løsningen for ei med legeskrekk – det<br />
ville jo heller bety mer kontakt med leger<br />
og mindre kontroll.<br />
Blir tatt på alvor<br />
– Hos oss blir de tatt på alvor. Vi sier ikke<br />
«Nei da, det gjør litt vondt, men det er<br />
ingenting å være redd for». Vi starter med<br />
et åpent spørsmål: Hvordan er din historie?<br />
Ofte begynner de da historien på et<br />
tidligere tidspunkt enn vi hadde trodd. Det<br />
kan være opplevelser i barndommen som<br />
ligger bak, sier Ingebjørg Laache.<br />
Fødselsangstteamet på St.<br />
Olavs hospital f.v. Ingebjørg<br />
Laache, Runa Heimstad og<br />
Raija Dahlø med en for anledningen<br />
lånt baby. Teamet fikk<br />
første gang forskningsmidler av<br />
N.K.S. i 20<strong>01</strong> for å bygge opp<br />
kompetanse og gjøre en forekomststudie<br />
av fødselsangst,<br />
og i 20<strong>06</strong> har teamets veieleder<br />
og professor i sosialmedisin<br />
Berit Schei fått midler til<br />
å videreføre og utvide studien<br />
om grunner til fødselsangst.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 11
Nøktern informasjon, ingen<br />
skjønnmaling eller bagatellisering<br />
og følelsen av å bli<br />
tatt på alvor av fødselsangstteamet<br />
gjorde at Ros-Mari<br />
turte føde datteren på vanlig<br />
måte.<br />
12 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
– Vi må skape trygghet, så den gravide<br />
skjønner at hun ikke blir avfeid av oss.<br />
Så vi bruker hennes egen historie som<br />
utgangspunkt, når vi går videre, supplerer<br />
Raija Dahlø.<br />
– Samtidig prøver vi å få henne til å være<br />
så konkret som mulig. Hva er hun redd<br />
for? For å dø? For smertene? For å miste<br />
barnet eller for å miste kontrollen? Det er<br />
mange varianter, fortsetter Runa Heimstad.<br />
Vi er på et lite kontor i underetasjen under<br />
den gamle fødeavdelingen på St.Olavs Hospital.<br />
I en liten sofakrok møter de kvinner<br />
som er deprimerte og livredde for det de<br />
skal gjennom. De fleste kan de hjelpe. De<br />
gravide som blir henvist til temaet har 2,3<br />
samtaler i gjennomsnitt. For noen er det<br />
nok å bare komme en gang. Andre kommer<br />
jevnlig gjennom hele svangerskapet.<br />
Det er ulike grunner, ulike mennesker og<br />
det er ulik måte å løse det på.<br />
– Når man får snakke, så kommer alle historier<br />
til et punkt som viser sårheten, og<br />
det er da gråten kommer. Det er ofte her vi<br />
finner grunnen til angsten, sier Ingebjørg.<br />
– Noen ganger finner vi det punktet, andre<br />
ganger ikke, legger Runa nøkternt til.<br />
Overgrep<br />
Av de gravide som kommer til fødselsangstteamet<br />
rapporterer mellom 8 og 9%<br />
at de er utsatt for fysiske eller seksuelle<br />
overgrep. Studien på St. Olavs Hospital<br />
viste at halvparten av dem som har vært<br />
utsatt for overgrep som barn får komplikasjoner<br />
i forbindelse med fødselen. For alle<br />
fødende er det tilsvarende tallet 25%. Fødselsangstteamet<br />
mener at man kan forebygge<br />
flere inngrep under fødsel hvis man<br />
tidlig i svangerskapet fanger opp dem som<br />
har vært utsatt for overgrep. – Disse kvinnene<br />
foreslår selv at spørsmål om overgrep<br />
bør komme inn som et vanlig spørsmål<br />
under svangerskapsomsorgen på lik linje<br />
med «Røyer du?» og «Drikker du?», forteller<br />
Raija.<br />
Avtaler<br />
En viktig del av opplegget til teamet er å<br />
hjelpe den gravide med å lage en avtale<br />
som skal legges ved fødejournalen. Avtalen<br />
er skriftlig og en garanti for at de ansatte<br />
på fødeavdelingen er informert og følger
avtalen. Der kan det stå detaljer som kan<br />
virke ubetydelige for andre, men som for<br />
den fødende er avgjørende for tryggheten.<br />
– De inneholder ulike ting. Noen ønsker<br />
for eksempel en ung jordmor, noen en<br />
gammel jordmor, noen vil ikke at det<br />
skal være studenter tilstede, noen ønsker<br />
stillhet, mens andre vil ha småprat. Det<br />
er alt fra a til å. For dem som har vært<br />
utsatt for overgrep er det ofte avgjørende<br />
å få styre tiden selv, og at personalet vet<br />
det og tar hensyn til det. At en undersøkelse<br />
for eksempel blir varslet litt på<br />
forhånd, så den fødende selv kan gi<br />
klarsignal. Det er viktig at de vet at dette<br />
blir tatt alvorlig når de kommer for å<br />
føde. For noen kan det å få dette skriftlig<br />
lagt ved journalen være nok til å takle<br />
angsten. Men samtaler med teamet hjelper<br />
ikke alltid. For noen blir keisersnitt<br />
eneste løsning, forteller Runa.<br />
– Det er viktig å si at vi ikke er keisersnittmotstandere,<br />
men vi leter etter bakgrunnen<br />
for at de gravide vil ha det. Det<br />
viktigste er ikke keisersnitt eller ikke,<br />
men at den gravide har det godt i svangerskapet,<br />
og at fødselen blir en positiv<br />
og trygg opplevelse, legger Ingebjørg til.<br />
– Glad de slipper<br />
Teamets arbeid har stort sett blitt godt<br />
tatt i mot. Ingebjørg forteller at fødeavdelingen<br />
har en felles policy om å ta<br />
vare på disse kvinnene. – Vi opplever at<br />
alt personell i avdelingen prøver å ivareta<br />
disse kvinnene på en respektfull og<br />
hensynsfull måten, sier Ingebjørg. – Vi<br />
er takknemlige for det gode samarbeidet,<br />
og vi får gode tilbakemeldinger fra jordmorkolleger.<br />
De setter pris på arbeidet vi<br />
gjør, smiler Raija.<br />
– De fleste er lettet over at de slipper<br />
dette arbeidet selv. Denne pasientgruppen<br />
er ressurskrevende, og du må bruke<br />
mye av deg selv i omgang med kvinner<br />
med fødselsangst. Det er lettere å måle<br />
blodtrykk, supplerer Runa.<br />
Ros-Maris avtale<br />
Kravene Ros-Mari fikk nedfelt i journalen<br />
var at hun skulle få epidural og at<br />
hun aldri skulle være alene. Etter utallige<br />
sykehusbesøk i barndommen var<br />
hun livredd for kanyle i hånda. Det er<br />
noe epiduralbedøvelse krever. Derfor ble<br />
det bestemt at hun skulle få bedøvelseskrem<br />
på hånda før de satte kanylen.<br />
Leste rapporten nøye<br />
– Det jeg opplevde da jeg kom på fødeavdelingen<br />
var at de leste rapporten<br />
fra Ingebjørg nøye. Jeg ble sittende på<br />
venterommet lenge, men det var fordi<br />
de ville gjøre alt klart, så de ikke skulle<br />
gjøre noe feil i forhold til det som var<br />
nedfelt i rapporten. Jeg følte meg som ei<br />
lita jente, og jeg følte også at de tok meg<br />
på alvor.<br />
– Fødselen gikk plutselig fortere enn<br />
tenkt, så de rakk ikke å vente på at<br />
bedøvelseskremen skulle virke. Dermed<br />
fikk jeg valget om jeg ville ha epidural<br />
med en gang eller å føde uten epidural.<br />
Det gikk likevel greit, for det var åpenhet<br />
og jeg hadde valget selv. Dessuten var jeg<br />
aldri alene. Når samboeren min måtte<br />
gå å putte penger på parkometeret, var<br />
noen andre hos meg.<br />
En seier<br />
– For meg er det en seier det at jeg kom<br />
gjennom det. Jeg har fremdeles legeskrekk,<br />
men jeg har fått litt mer tillit til<br />
sykehusvesenet. Panikken er borte. Nå<br />
er jeg glad jeg har født, selv om jeg ikke<br />
vil gå gjennom det igjen. Jeg vil ikke bli<br />
det mennesket jeg var da jeg gikk gravid.<br />
Alt var svart. Jeg var lei meg hele tida og<br />
var redd for kontakt. Jeg brukte mange<br />
timer i sofaen hvor jeg bare gråt. Men til<br />
andre som er redde vil jeg si: Gjør det!<br />
Jeg er overbevist om at hvis flere visste<br />
om teamet og fikk hjelp mot fødselsangst,<br />
ville det blitt født flere barn.<br />
Fødselsangst<br />
Kvinner som opplever angst for å føde, har tidligere ikke blitt<br />
tatt på alvor av helsevesenet. Den første norske studien om<br />
fødselsangst ble gjennomført ved hjelp av midler fra N.K.S.<br />
Undersøkelsen ble gjennomført av en gruppe på St. Olavs Hospital<br />
i Trondheim. Studien viste at fødselsangst ikke er uvanlig.<br />
En annen og viktig ting studien viste, var at bare halvparten<br />
av kvinnene som har vært utsatt for overgrep i barndommen,<br />
fødte normalt til termin. Hele 75% av dem som ikke rapporterer<br />
overgrep føder normalt til termin. Om første del av<br />
studien er det skrevet en artikkel som publiseres i det vitenskapelige<br />
tidsskriftet ACTA (Acta Obstetricia et Gynecologica<br />
Scandinavica).<br />
Fødselsangstteamet på St. Olavs Hospital startet opp i 1999,<br />
og får nå henvist nesten 8% av de som føder på sykehuset<br />
(ca 240 av 3000 i året) Her får de gravide kvinnene tilbud<br />
om å bearbeide angsten slik at de blir i stand til å føde normalt.<br />
Teamet v/professor Berit Schei ved NTNU, er nå tildelt<br />
215 000 kroner for 20<strong>06</strong> fra Hovedstyrets fond for å videreføre<br />
og utvide prosjektet. Pengene skal brukes til å finne ut hvordan<br />
man på et tidlig stadium kan identifisere også andre kvinner<br />
som vil komme til å be om keisersnitt eller bli forløst med<br />
operative metoder. For å få et større grunnlag skal studien<br />
utvides til å gjelde flere sykehus.<br />
Kilde: Søknad om midler fra Hovedstyrets fond<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 13
Pengar til kvinneforsking<br />
N.K.S. Troms har gitt 1,5 millionar kroner til Klinisk forskingssenter ved Universitetssykehuset<br />
Nord-Norge. Dermed kan dei som ynskjer det, søkje ei stipendiatstilling om kvinnehelse.<br />
N.K.S. Troms har gitt Klinisk<br />
forskingssenter ved Universitetssykehuset<br />
Nord-Norge 1,5<br />
millionar kroner til ei stipendiatstilling<br />
som skal forske på<br />
kvinnehelse. På forskningssenteret<br />
er avdelingssjukepleier<br />
Elin Hanssen (til høyre),<br />
sjukepleiar Anne-Sofie Sand<br />
og sjukepleiar Eva Fredriksen<br />
og avdelingsleiar Bjørn Odvar<br />
Eriksen klar til å bidra.<br />
Tekst og foto:<br />
Hilde Sander Meling<br />
14 Fredrikke 1-20<strong>06</strong>
– Det er ikkje vanleg at me får pengar til<br />
forsking frå frivillige organisasjonar, så<br />
dette er sjølvsagt ekstra gledeleg, seier<br />
avdelingsleiar Bjørn Odvar Eriksen ved<br />
Klinisk forskningssenter.<br />
Når forskingsmidlane frå Helse Nord er<br />
delt ut, er det erfaringsmessig alltid igjen<br />
gode prosjekt som ikkje får midlar til å<br />
setje i gong arbeidet sitt.<br />
– Då er det gledeleg at nokon utanfrå kan<br />
bidra med pengar, slik at me kan komme i<br />
gang med meir forsking, seier Eriksen.<br />
Unntak<br />
– <strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong> <strong>Sanitetsforening</strong> gjer<br />
mykje pengar til forsking på landsbasis,<br />
men det er første gong fylkeslaget i Troms<br />
gjer forskingsmidlar til Universitetssykehuset<br />
Nord-Norge (UNN), seier fylkesleiar<br />
i N.K.S. Troms, Hildgunn Hammer.<br />
Grunnen til at N.K.S. Troms kan gje så<br />
mykje pengar, er overskotet dei har fått<br />
etter salet av institusjonen Kløvertun på<br />
Storsteinnes.<br />
– Det vart einstemmig vedteke på årsmøtet<br />
at me skulle gje 1,5 millionar kroner<br />
til forsking på kvinnehelse. For oss var det<br />
naturleg at desse pengane gjekk til UNN,<br />
men sjølv om dei administrerer det heile,<br />
skal me ha ein framdriftsplan frå forskaren<br />
kvart år. På den måten ser me nytta<br />
av midlane me har gitt, seier Hildgunn<br />
Hammer.<br />
Gode søkere<br />
Søknadsfristen var 1. desember og totalt<br />
sju søknader har kommet inn.<br />
– Det er veldig gode og spennande søknader<br />
og dei kjem frå forskjellige forskningsmiljøer<br />
her på sjukehuset. Prosjekta spenner<br />
seg frå svangerskapskomplikasjoner<br />
til lav beintetthet, opplyser Bjørn Odvar<br />
Eriksen.<br />
N.K.S. Troms skal vurdere søknadene<br />
og ta stilling til kven som skal få jobben.<br />
Hildgunn Hammer har tru på at forskaren<br />
kan starte opp like over nyttår.<br />
5000 nye medlemmer<br />
5051 personer meldte seg inn i N.K.S. i løpet av 2005. I en<br />
tid hvor store medlemsorganisasjoner sliter med rekrutteringen,<br />
er det ikke dårlig at stadig flere ønsker å bli sanitetskvinner.<br />
Samfunnsforsker og foredragsholder på Landsmøtet<br />
i Bergen, Ove Bjarnar, mener vår mer skjerpede helsepolitiske<br />
profil tiltrekker seg oppmerksomhet og dermed<br />
også flere medlemmer. – Organisasjonen er mer tilbake i<br />
rollen som kvinnepolitisk organisasjon, og det ser ut til å gi<br />
uttelling, sier han.<br />
Moro med organisasjonsarbeid. Fra Landsmøtet i Bergen.<br />
Konfliktrådet<br />
På Landsmøtet ble det vedtatt hva Konfliktrådet skulle ha<br />
for slags funksjon, men det ble ikke vedtatt hvilke personer<br />
som skulle være med. Hovedstyret bestemte derfor på<br />
møtet i november hvem som skal sitte i rådet, og følgende<br />
personer har også sagt seg villig.<br />
En ekstern person med juridisk kompetanse: Advokat<br />
Kjersti Trøbråten. En person fra vedtektsutvalget: Fylkesleder<br />
Ingrid H Ødegård. En ansatt fra N.K.S.: Fagkonsulent<br />
Jorunn Sjølie.<br />
Advokat Kjersti Trøbråten kommer fra Wiersholm, Mellbye<br />
og Bech advokatfirma AS. Den juridiske kompetansen vil<br />
også kunne bistå med å lage retningslinjer for Konfliktrådet.<br />
Det var også de som foreslo å erstatte generalsekretæren<br />
med en annen ansatt i N.K.S. (det sto generalsekretær<br />
i Fredrikke etter Landsmøtet), blant annet fordi det ofte<br />
er ønskelig at den administrative ledelsen ikke er direkte<br />
representert i et slikt råd.<br />
Sammenslåing av komiteer<br />
Hovedstyret vedtok på sitt møte 22.-23. september 2005<br />
å slå sammen BUPH (Barn og unge / psykisk helse) og<br />
HEOK (Eldreomsorg) til Hovedstyrets velferdskomité. Velferdskomiteen<br />
har ansvarsområde eldre, barn/unge, psykisk<br />
helse. Mer om komiteene i neste Fredrikke.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 15
To en halv million til medisinsk forskning<br />
Det er bevilget 1 520 000 kroner til forskning innen kvinnehelse<br />
og en million til revmatismeforskning for 20<strong>06</strong>. I år har rådet for kvinnemedisinsk<br />
forskning bevilget flere mindre beløp til hele 16 ulike prosjekter.<br />
Fra fond for forskning innen kvinnehelse:<br />
Førstelektor Berit Rostad ved Institutt for samfunnsmedisin<br />
ved NTNU i Trondheim får 25 000 til prosjektet<br />
<strong>Kvinners</strong> helse – endringer i kvinners helse relatert til<br />
endringer i livsløp og levekår i et generasjonsperspektiv.<br />
Professor Anne Ørbo ved medisinsk fakultet ved Universitetet<br />
i Tromsø får 35 000 til prosjektet Ny behandling<br />
av forstadier til livmorkreft.<br />
Cand. polit. Ragnhild Johanne T. Sekse ved Helse Bergen<br />
får 25 000 for prosjektet Livet etter underlivskreft.<br />
Korleis opplever kvinnene den nye kvardagen som langtidsoverlevar<br />
fem år etter?<br />
Dr.philos. Peter Fedorcsak ved Rikshospitalet har fått<br />
35 000 til prosjektet Hvite blodcellers rolle ved dannelse av<br />
eggstokkens gule legeme.<br />
Lege Ritsa Storeng ved Rikshospitalet får 35 000 til<br />
prosjektet Preimplantasjonsgenetisk diagnostikk av ubefruktede<br />
egg.<br />
Lege Mona Nielsen Fenstad ved Lundamo legesenter<br />
har fått 25 000 til prosjektet Preeklampsi (svangerskapsforgiftning),<br />
hjerte/karsykdommer og type 2-diabetes – genetiske<br />
fellesnevnere.<br />
Jordmor Nanna Voldner ved Rikshospitalet har fått<br />
25 000 til prosjektet STORK – Maternelt metabolsk syndrom,<br />
store barn og svangerskapskomplikasjoner.<br />
Biokjemiker Hege Vefring ved Stavanger universitetssykehus<br />
har fått 25 000 for prosjektet Mors og barnets<br />
bidrag til preeklampsi; analyse av genetiske risikofaktorer.<br />
Lege Per E. Børdahl ved Haukeland universitetssykehus<br />
har fått 25 000 for prosjektet Preeklampsi – en klinisk-biokjemisk<br />
studie.<br />
16 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Klinisk ernæringsfysiolog Kristin Reimers Kardel ved<br />
Universitetet i Oslo har fått 485 000 til prosjektet Kondisjon,<br />
ernæring og fødsel.<br />
Høgskolelektor, fysioterapeut og sosiolog Eva Haukeland<br />
Fredriksen ved Høgskolen i Bergen har fått<br />
245 000 til prosjektet Gravid: syk/frisk/sterk/svak?<br />
Lege Eszter Vanky ved St.Olavs Hospital i Trondheim<br />
har fått 35 000 til prosjektet Metforminbehandling av gravide<br />
kvinner med polycystisk ovarial syndrom.<br />
Lege Grete Alræk Iversen ved Hammerfest sykehus har<br />
fått 25 000 til prosjektet En undersøkelse av graviditetsbetinget<br />
intrahepatisk kolestase i Finnmark.<br />
Fra fond for revmatologi:<br />
LegeAnita Kåss ved Betanien Hospial i Skien ha fått<br />
190 000 til prosjektet Hormonbehandling i revmatiod artritt,<br />
systemisk lupus erythematosus og Sjögrens sykdom.<br />
Ylva Helland ved Diakonhjemmet sykehus i Oslo har<br />
fått 140 000 til prosjektet Sykdomsrelaterte seksuelle problemer<br />
og seksuell funksjon blant pasienter med revmatoid<br />
artritt og Bekhterews sykdom.<br />
Lege Barbara Slatkowsky-Christensen ved Diakonhjemmet<br />
sykehus i Oslo har fått 240 000 til prosjektet Funksjonstap<br />
ved håndartrose.<br />
Cand.scient Gry Beate Namløs ved Rikshospitalet har<br />
fått 240 000 til prosjektet Kartlegging av genetiske risikofaktorer<br />
i revmatiske sykdommer med henblikk på klinisk<br />
betydning.<br />
Alle disse prosjektene er nye prosjekter.<br />
Dette er bevilgninger fra de medisinske fondene.<br />
I forrige Fredrikke ble de prosjektene som fikk<br />
dele de 10 millionene fra Hovedstyrets fond<br />
presentert.
Penger for Beckhams sko gir telt i Pakistan<br />
I fjor innbrakte fotballskoene til<br />
David Beckham en million til Tsunamiofrene.<br />
I år er skoene solgt videre<br />
for nok en million. Disse pengene går<br />
til de jordskjelvrammede i Pakistan.<br />
Fredrikke nr 1/2005<br />
<strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong> <strong>Sanitetsforening</strong> forundret<br />
hele Norge ved å kjøpe et par fotballsko<br />
for en million kroner under Idrettsgallaen<br />
til inntekt for tsunamiofrene i januar<br />
2005.<br />
Nå er skoene solgt videre til Chess-gründer<br />
Idar Vollvik, som på TV2s frokost-tv i<br />
desember fortalte at han var glad for å<br />
kunne være med å hjelpe. Kjøpesummen<br />
på en million kroner går uavkortet til<br />
Flyktninghjelpens arbeid i Pakistan, hvor<br />
tre millioner mennesker har mistet hjemmene<br />
sine i jordskjelv.<br />
Telt med varmeovner<br />
Dermed går to millioner kroner fra N.K.S.<br />
til de jordskjelvrammede områdene i<br />
Pakistan.<br />
Før jul bestemte Hovedstyret at sanitetskvinnene<br />
skulle gi 1 million kroner til<br />
Pakistan. For disse pengene, som også<br />
kanaliseres via Flyktninghjelpen, er det<br />
kjøpt inn telt med varmeovner. Disse teltene<br />
er beregnet på kulde og dårlig vær.<br />
Foto: Astrid Sehl, Flyktninghjelpen<br />
Flere steder i fjellene i Kashmir er vinteren<br />
like kald som her i Norge, så vi nordboere<br />
kan lett tenke oss hvordan det er for dem<br />
å leve uten husly.<br />
Selv om salget at Beckhams fotballsko har<br />
gjort at enda en million kroner kan gå til<br />
de jordskjelvrammede, oppfordrer organisasjonsleder<br />
Sølvi Lundgaard alle til å<br />
sende inn penger til N.K.S. sitt katastrofefond<br />
med kontonummer 81<strong>01</strong> 05 64646.<br />
Merk innbetalingen «Pakistan».<br />
Generalsekretær i N.K.S. Lillian Vilnes<br />
mener det er viktig at katastrofen i Pakistan<br />
forblir på dagsorden. Nå håper hun at<br />
salget av fotballskoene kan være innledningen<br />
til en innsamlingsstafett for gode<br />
formål.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 17
Statsråd på barnevernsenter<br />
Da barna på Brusetkollen barnevernsenter hadde sin vanlige juleavslutning<br />
fikk de i år besøk av barne- og likestillingsminister Karita Bekkemellom.<br />
Tekst og foto: Ingrid Holst Sollie<br />
18 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Karita Bekkemellom hadde med julegaver til barna på Brusetkollen. Institusjonssjef Kristian Bredby til høyre.<br />
Brusetkollen barnevernsenter har 30 plasser<br />
og eies av Oslo sanitetsforening. Barna<br />
på Brusetkollen er fra 7 til 18 år, og for<br />
tiden er det bare gutter som bor her. Brusetkollen<br />
har et tilbud både innen barnevern,<br />
barn på korttidsopphold i påvente<br />
av endelig plassering i fosterhjem eller<br />
lignende, og utredningsplasser for barn<br />
med problemer i skolen. I det siste har det<br />
også kommet flere og flere mindreårige<br />
enslige asylsøkere til Brusetkollen. Fra 1.<br />
januar 20<strong>06</strong> overføres asylsøkerbarna fra<br />
Utlendingsdirektoratet til barnevernet, og<br />
ledelsen ved Brusetkollen vil øke kompetansen<br />
innen dette feltet for å kunne ta i<br />
mot flere.<br />
I stua på det 150 år gamle hovedhuset 20.<br />
desember satt barn, ansatte, gjester fra<br />
N.K.S. og de to i institusjonens driftsstyre<br />
fra Oslo sanitetsforening, Lillian Saxegaard<br />
og Berit Bredesen, benket rundt bordet,<br />
med kaker og gløgg.<br />
Karita Bekkemellom roste arbeidet som<br />
blir gjort for de svakeste barna, og hun<br />
presiserte at det fortsatt er et offentlig<br />
ansvar. – Men det betyr ikke at vi ikke<br />
trenger de frivillige, sa hun. – Selv om det<br />
offentlige er ansvarlig, og må stille strenge<br />
krav til de private institusjonene, er det<br />
viktig at de frivillige organisasjonene gjør<br />
denne innsatsen. Vi er ikke motpoler, men<br />
både og, sa hun før hun delte ut gaver til<br />
hver av avdelingene på Brusetkollen. Etter<br />
en omvisning rundt på institusjonen, hvor<br />
flere av barna stolt viste fram sine nyryddete<br />
rom, drog statsråden av gårde til<br />
neste møte.<br />
Grunnen til at statsråden valgte nettopp<br />
Brusetkollen var at hun hadde besøkt<br />
mange statlige institusjoner, og ville gjerne<br />
oppleve mangfoldet ved å se en barneverninstitusjon<br />
drevet av en frivillig organisasjon.<br />
Dessuten syntes hun det var et<br />
koselig opplegg.
Safia Yusuf Abdi – Den globale brobyggeren:<br />
Innvandrer jeg?<br />
Jeg føler meg ferdig vandra<br />
– Jeg blir klassifisert som innvandrer, men jeg er kommet for å bli, så jeg<br />
betrakter meg som ferdig vandra, sier Safia Yusuf Abdi, somalieren som kom<br />
til Harstad i 1992. Hun regner kystbyen som sin norske «fødeby», har gjort<br />
den nordnorske dialekten til sin egen. Fra dette ståstedet har hun i alle år<br />
brukt mye krefter på å skape forståelse og bygge bro mellom seg og det<br />
norske. At hun får offentlig anerkjennelse – som da sanitetskvinnene ga<br />
henne Dørsjøs minnepris – gir henne enda mer krefter til å fortsette.<br />
Tekst og foto: Anne Hjort-Larsen<br />
En gruppe kvinner har gått<br />
sammen i Kenya for å få startet<br />
et barnehjem for Somalias<br />
foreldreløse barn. Safia Abdi<br />
til høyre.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 19<br />
▲
20 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
▲<br />
– Takk for at dere ser meg, sa en beveget<br />
Safia Yusuf Abdi i sin takketale i januar<br />
2005. Det var da hun mottok Unni og Jon<br />
Dørsjøs minnepris, som er et legat N.K.S.<br />
har disponert siden 20<strong>01</strong>. Og det er mange<br />
som har sett henne.<br />
Som medarbeider i regjeringens prosjekt<br />
mot omskjæring har hun reist land og<br />
strand rundt for å spre kunnskap til norsk<br />
helsepersonell, norsk allmennhet og til<br />
innvandrer- og flyktningmiljøer om denne<br />
skadelige tradisjonen.<br />
Når staten ikke eksisterer – som den ikke gjør i Somalia – eller når staten ikke strekker til, er det<br />
ofte kvinner som mobiliserer og organiserer omsorg og velferd for dem som trenger det. Et av FNs<br />
1000-årsmål er å sikre like muligheter for jenter og gutter. En gruppe kvinner i Nairobi har gått<br />
sammen om å skape et barnehjem for mange av Somalias foreldreløse. De vil prioritere jenter – for<br />
de blir altfor ofte nedprioritert. Håpet er at et barnehjem for 48 jenter skal stå ferdig i 20<strong>06</strong>. Fullfinansieringen<br />
er enda ikke sikret, så kanskje det først blir i 2007.
Afrikansk pris<br />
I november mottok hun en anerkjennelse<br />
hun setter umåtelig stor pris på. African<br />
Forum – Nordic tildelte henne «Ambassadorial<br />
Award 2005» for hennes bidrag til<br />
det afrikanske samfunnet i Norge.<br />
– Det å bli akseptert av mine afrikanske<br />
medborgere, er av stor verdi, sier Safia<br />
Abdi. Det gir meg trygghet for mitt fortsatte<br />
arbeid i de norsk-afrikanske miljøene<br />
så vel som med de sakene jeg brenner for<br />
når det gjelder null-toleranse for vold mot<br />
kvinner.<br />
Samarbeid med sykepleierforbundet<br />
Forespørslene om foredrag og undervisning<br />
bare fortsetter å komme til Safia<br />
Abdi, og fra neste år vil reisevirksomheten<br />
omfatte et arbeid mot omskjæring i Somalia.<br />
Takket være midler fra TV-aksjonen<br />
«Drømmefanger» går Safia Abdi nå inn i<br />
et treårig prosjekt og et formalisert samarbeid<br />
mellom Norsk Sykepleierforbund og<br />
Mogadishu Universitet.<br />
Et av formålene var å oppnå kontakt med<br />
sykehus i Kenya slik at norske sykepleierstudenter<br />
– gjennom praksis – kan få innblikk<br />
i afrikanske sykdommer, men også til<br />
det å forholde seg til muslimske pasienter.<br />
Her vil Høgskolen i Harstad være et viktig<br />
bindeledd og Safia deres internasjonale<br />
koordinator.<br />
Verdensborger<br />
Om Safia Abdi slutter å vandre, gjenstår å<br />
se. Fremover vil hun ha base i Oslo, blant<br />
annet siden døtrene gjennom sin utdanning<br />
holder til der. Kanskje heller er hun<br />
en typisk borger av dagens globale virkelighet<br />
med røtter på to kontinent, i de tre<br />
landene Somalia, Kenya og Norge, og som<br />
mange av dagens verdensborgere, med<br />
slekt og venner i enda flere land på mange<br />
kontinent.<br />
Den flerkulturelle mønstringen<br />
«Multikultura» i Harstad kom<br />
til på Safia Abdis initiativ på<br />
90-tallet. I år ble den markert<br />
for 11. gang med storslått<br />
mønstring på Kulturhuset i<br />
tilknytning til FN-dagen og<br />
årets TV-aksjon. En av gjestene<br />
var forfatter og parlamentsmedlem<br />
Miriam Arif. (t.h.), som<br />
kom direkte fra Mogadishu og<br />
appellerte til de norske om «å<br />
se dem» og til somalierne om<br />
å bidra positivt til fredsarbeidet<br />
i hjemlandet.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 21
– Lobbying er bra for demokratiet<br />
Tekst: Mie Skarpaas<br />
Tekst og foto: Ingrid Holst Sollie<br />
Preget av stundens alvor:<br />
Fredrikkeseminar er et kurs<br />
om samarbeid med offentlige<br />
myndigheter og politikere.<br />
Omvisning på Stortinget og<br />
møte med stortingsrepresentanter<br />
er en del av kurset, som<br />
er et tilbud til alle medlemmer<br />
i N.K.S.<br />
22 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Når sanitetskvinner går i Korridordronningens fotspor i Stortinget, blir de<br />
tatt godt i mot av de folkevalgte. Jo bedre informert politikerne er, jo bedre<br />
virker demokratiet.<br />
Dette presiserte de to stortingsrepresentantene<br />
Berit Brørby fra Arbeiderpartiet og<br />
Sonja Sjølie fra Høyre, da Fredrikkeseminarets<br />
deltakere møtte dem på Stortinget<br />
10. november.<br />
– Lobbying, som er godt forberedt, ser jeg<br />
på som ren informasjon som er nødvendig<br />
for beslutningsgrunnlaget, og dermed<br />
demokratiet, sa Berit Brørby, som har<br />
representert Oppland på Stortinget i 20 år.<br />
Og som et eksempel nevner hun to saker<br />
som kommer opp i Stortinget til våren. To<br />
nye lover, som hun synes en helsepolitisk<br />
organisasjon som N.K.S. bør mene noe<br />
om, kommer opp; bioteknologiloven og<br />
lov om funksjonshemmedes rettigheter.<br />
– Frivillige organisasjoner fyller hullet mellom<br />
det sivile samfunn og staten, sa Sonja<br />
Sjølie, som representerer Akershus.<br />
N.K.S. er politisk<br />
Fredrikkeseminaret er et tilbud til sanitetskvinner<br />
som er interessert i å samarbeide<br />
med kommuner og fylkeskommuner. Høsten<br />
2004 ble det første Fredrikkeseminaret<br />
arrangert som en prøveordning. Det ble en<br />
suksess. Fast innslag har vært omvisning<br />
på Stortinget og et møte med kvinnelige<br />
stortingspolitikere.<br />
Begge ganger har politikerne presisert<br />
at sanitetskvinner ikke må være tilbakeholdne<br />
med å ta kontakt. Ellers innholder
kurset aktuelle foredrag og diskusjoner.<br />
Mye praktisk informasjon om hvordan<br />
man går fram for å vinne gehør hos politikere.<br />
– Det er viktig å vite forskjell på<br />
politikere og fagfolk i kommunene, sa<br />
generalsekretær Lillian Vilnes, som selv<br />
har vært lokalpolitiker. Hennes tips er at<br />
gruppelederne i de politiske partiene er<br />
nyttige å få i tale.<br />
Kvinnelige ordførere – en sjelden rase<br />
Bare 16,8% av landets ordførere er kvinner.<br />
Fremskrittspartiet er en versting: Ikke<br />
en eneste av partiets ordførere er kvinner.<br />
Lokaldemokrati i et kvinneperspektiv var<br />
temaet i foredraget til Beret Bråten fra<br />
Kilden (dokumentasjons- og informasjonssenter<br />
for kvinne- og kjønnsforskning i<br />
Norge). Hun refererte til Maktutredningen<br />
som har undersøkt folks holdning til<br />
lokaldemokrati. Det viser at folk er interessert<br />
i politikk, men bare 1 av 10 er med<br />
i politiske partier. Kvinner deltar på andre<br />
måter: De er medlem i fagforening, deltar<br />
på innsamlingsaksjoner, underskriftskampanjer,<br />
mens menn er hyppigere i kontakt<br />
med lokalpolitikere. Halvparten tror de<br />
kan påvirke lokalpolitikken.<br />
Bråten understreket at folket selv må<br />
informere politikerne for at demokratiet<br />
skal fungere. Og dermed bekrefter hun<br />
det politikerne selv sier om at lobbying er<br />
viktig.<br />
På seg selv kjenner man ingen andre<br />
Denne overskriften kaster vrak på et<br />
munnhell, for kjenner man egentlig<br />
andre på seg selv? Det betyr jo at alle<br />
andre tenker likt som en selv, og det er<br />
jo slett ikke riktig. Vi er alle forskjellige,<br />
også inni. – En organisasjon må fungere<br />
like bra på innsiden som utsiden, var<br />
kursleder Anne Gammes introduksjon<br />
av organisasjonspsykolog Ingvild Sagberg<br />
som snakket om hvordan vi i en organisasjon<br />
skal forholde oss til hverandre<br />
og inkludere nye. Her er viktige punkter<br />
som kom fram gjennom foredraget hennes<br />
og diskusjonen etterpå.<br />
• Del (taus) kunnskap og erfaring med<br />
den nye, for eksempel gjennom fadderordning.<br />
• Den nye må få oppgaver og ansvar, konstruktive<br />
og støttende tilbakemeldinger.<br />
• Vi må være åpne for nye innspill og<br />
måter å se ting på<br />
• Det må være en åpen tone og utveksling<br />
av synspunkter for å unngå misforståelser.<br />
• Delegering og tydeliggjøring av ansvar er<br />
viktig for å definere roller<br />
• Informasjon må være tilgjengelig (å<br />
holde tilbake informasjon er effektiv<br />
maktmisbruk red.anm)<br />
Det er lov å gjøre noe helt annet<br />
Direktør i N.K.S. Kløverinstitusjoner as,<br />
et utviklingsselskap for sanitetseide institusjoner,<br />
Mette Kalve driver mye lobbyvirksomhet<br />
på vegne av institusjonene i<br />
selskapet. Hun har disse rådene:<br />
Ha en god sak, vær godt forberedt, bygg<br />
opp kompetanse, bruk nettverk, vær til<br />
stede der det skjer, ta kontakt og vær åpen<br />
for omstilling. Det kan hende det offentlige<br />
har behov for noe annet enn det vi<br />
har. Da er det en fordel å være fleksibel og<br />
kunne tilby det som etterspørres.<br />
Eksempel på det siste er Kløverinstitusjonen<br />
Grefsenlia i Oslo, som hadde mistet<br />
kontrakten og følte de sto i stampe. De<br />
ønsket å tilby det offentlige plasser som<br />
tok i mot pasienter fra akuttavdelinger,<br />
men ble ikke hørt. Gjennom å bruke nettverket<br />
sitt, fikk Mette Kalve greie på at det<br />
offentlige ønsket alderspsykiatrisk tilbud i<br />
stedet. – Staben på Grefsenlia omstilte seg<br />
og ny avtale ble underskrevet for 3-4 år.<br />
Omstillingsdyktighet og å være i forkant<br />
er avgjørende for selskapet, og heldigvis<br />
har alle Kløverinstitusjonene staber med<br />
omstillingsevne, avsluttet Mette.<br />
Fredrikkeseminar<br />
Stortingspolitikerne Berit<br />
Brørby (t.v.) og Sonja Sjølie<br />
møtte sanitetskvinnene på<br />
Fredrikkeseminaret.<br />
30 sanitetskvinner deltok på seminaret, og tilbakemeldingen<br />
var enstemmig: Dette vil vi ha mer av!<br />
Kurset er oppkalt etter N.K.S. grunnlegger, Fredrikke Marie<br />
Qvam, som fikk tilnavnet «korridorenes dronning», fordi hun<br />
var en fremragende lobbyist, særlig i saker angående kvinners<br />
rettigheter. Boka Korridorenes dronning kom ut i 2002<br />
og kan kjøpes hos N.K.S. Nord-Trøndelag.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 23
– Ingen aldersgrenser i arbeidslivet<br />
Tekst og foto: Ingrid Holst Sollie Seniorsaken har engasjert seg i aldersdiskriminering<br />
– særlig i arbeidslivet. Befolkningen<br />
blir eldre. I følge generalsekretær<br />
i Seniorsaken Steinar Mediaas blir vi<br />
som samfunn gjennomsnittlig ett år eldre<br />
hvert tiende år. Men det gjenspeiles ikke i<br />
arbeidslivet, i media eller i regjerningsapparatet.<br />
24 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Seniorsaken går inn for å oppheve alle aldersgrenser innen arbeidslivet,<br />
og har nå foreslått dette for Stortinget i et høringsnotat.<br />
– Er du kvalifisert og oppegående, skal du<br />
få jobbe. Der har vi mye å lære av blant<br />
annet USA. Der er aldersdiskriminering<br />
ulovlig, og man skal ikke oppgi fødselsalder<br />
i CV-en, forteller Mediaas.<br />
En til en-samfunn<br />
– Vi har en kjempeutfordring når 700 000<br />
mennesker i arbeidsfør alder er utenfor<br />
arbeidslivet. Når vi legger disse sammen<br />
med landets 600 000 pensjonister, kommer<br />
vi til 1,3 millioner mennesker. Vi vet<br />
at svært mange arbeider deltid, og fortsetter<br />
denne utviklingen går vi mot et samfunn<br />
der vi blir en til en. (En som jobber<br />
for hver person som ikke jobber. red. anm).<br />
Det må vi stoppe, og da må de som vil<br />
jobbe også få lov til å jobbe. Mediaas lener<br />
seg litt framover.<br />
Eldrefientlig<br />
– Vi lever i et eldrefientlig samfunn. Bare<br />
se på Stortinget. De skal representere den<br />
norske befolkning, hele aldersspennet,<br />
men det er bare tre stortingsrepresentanter<br />
som er over 65 år. Når store bedrifter<br />
innskrenker, føler eldre arbeidstakere seg<br />
presset til å ta i mot sluttpakke. Mange,<br />
f.eks. VG, tilbyr alle sine medarbeidere<br />
«pakka» (AFP, avtalefestet pensjon red.<br />
anm) når de fyller 60 år. Det er en enorm<br />
skjevhet, som ikke henger sammen med<br />
hvordan samfunnet ellers utvikler seg. Nå<br />
Generalsekretær i Seniorsaken Steinar Mediaas.<br />
jobber vi med en «seniorgaranti» som skal<br />
sikre eldre arbeidstakere rett til å jobbe,<br />
forteller han.<br />
IPod og blog<br />
Rett til å arbeide er Seniorsakens fanesak.<br />
Men Steinar Mediaas ser også positive<br />
sider ved å trappe ned og bruke tiden på<br />
annet enn jobb. – Det er for eksempel fint<br />
å få tid til å reise, eller å studere noe nytt.<br />
Han snakker om livslang læring, forteller<br />
at SMS er sterkt økende blant eldre, og
at datakurs for seniorer er en<br />
suksess. – P4 hadde en test<br />
de tok på meg da jeg var gjest<br />
der. De spurte om jeg visste<br />
hva Ipod og blog er? Det er en<br />
test for å sjekke om du henger<br />
med.<br />
– Vet du hva det er, da?<br />
– Ja, smiler Mediaas.<br />
Godt å være gammel<br />
i Danmark<br />
– Vi har mye å lære av Danmark.<br />
Der er Ældresagen en<br />
formidabel folkebevegelse<br />
som påvirker seniorpolitikken.<br />
Mens Norge er kåret til<br />
verdens beste land å bo i, er<br />
Danmark av OECD kåret til<br />
verdens beste land å bli gammel<br />
i. Mediaas lener seg litt<br />
fram og forteller at Danmarks<br />
Ældresagen er Seniorsakens<br />
forbilde.<br />
Ikke gretne gamle gubber<br />
Her i landet kom Seniorsaken<br />
litt skjevt ut med krangler,<br />
rot og høyt profilerte frontfi-<br />
Seniorsaken<br />
gurer. Da Seniorsaken startet<br />
i 20<strong>01</strong> fikk de raskt 55 000<br />
medlemmer, men de forsvant<br />
ettersom kranglingen økte, troverdigheten<br />
dalte og inntykket<br />
av sutreklubben ble festet i<br />
befolkningen. Nå vil Seniorsaken<br />
bli flinkere til å profilere<br />
kvinner for å komme bort<br />
fra stempelet om at de er en<br />
sutreklubb for gamle gubber.<br />
Det sier Mediaas etter at vi har<br />
påpekt at de få kvinnene vi<br />
finner i medlemsbladet stort<br />
sett er ofre, mens mennene er<br />
mange og handlekraftige.<br />
– Du peker på noe viktig<br />
her, og her har jo N.K.S. en<br />
bevissthet rundt kvinner vi<br />
kan lære mye av, sier Mediaas<br />
som håper de nå klarer å<br />
stoppe medlemsflukten.<br />
– Hvordan skal dere gjøre det?<br />
– Vi skal først og fremst starte<br />
opp lokalforeninger. Og her<br />
har vi mer å lære av N.K.S.,<br />
smiler han.<br />
25 000 medlemmer<br />
– Seniorsaken er en organisasjon for dem som er lei av<br />
eldrefiendtlige holdninger, aldersdiskriminering og uverdige<br />
forhold i helse- og omsorgssektoren. Seniorsaken<br />
arbeider for å gjøre Norge til et bedre land å leve og bli<br />
gammel i.<br />
– Seniorsaken vil bidra til et samfunn der alle – også<br />
eldre – kjenner seg verdsatt og ivaretatt hele livet. Foreningen<br />
skal være en organisasjon for seniorpolitikk, for<br />
eldres interesser og verdier i full bredde.<br />
– Seniorsaken vil bidra til å gjøre eldre synlige i næringsliv,<br />
politikk og kulturliv. Seniorsaken vil være med på å<br />
definere standarden på de tjenester som det offentlige<br />
bør og skal yte en aldrende befolkning – og overvåke at<br />
løftene holdes.<br />
– Seniorsaken vil arbeide for en aktiv seniorpolitikk<br />
som ikke tillater utstøting og usynliggjøring av eldre<br />
arbeidstakere.<br />
Kilde: www.seniorsaken.no<br />
Hei alle<br />
sanitetskvinner<br />
i Osloområdet<br />
ANNONSE<br />
Home-Start Familiekontakten er et<br />
familiestøtteprogram basert på frivillig<br />
innsats til familier med små barn.<br />
Home-Start Familiekontakten Oslo<br />
sanitetsforening har nå dette tilbudet<br />
i bydelene Frogner, St.Hanshaugen,<br />
Sagene og Grünerløkka.<br />
Vi søker deg som føler at du har lyst<br />
og anledning til å bruke noe av din tid<br />
sammen med en småbarnsfamilie som<br />
bor i en av disse bydelene. Sammen<br />
kan vi være med på å trygge og berike<br />
hverdagen til små barn og deres foreldre.<br />
Du har:<br />
Foreldreerfaring/erfaring med barn<br />
Lyst og tid til å besøke en småbarnsfamilie<br />
en gang i uken, 2 – 4 timer<br />
Du får:<br />
• 30 timer forberedelseskurs med oppstart<br />
i februar<br />
• Veiledning og oppfølging<br />
• Delta i et meningsfylt og givende<br />
arbeid<br />
• Fellesskap med andre frivillige<br />
Er dette noe for deg, så ta kontakt<br />
med Home-Start Familiekontakten<br />
Oslo sanitetsforening v/Britt Nordhagen<br />
eller Kristin By Adeler,<br />
tel 22 98 39 00.<br />
e-post: britt.nordhagen@osf.no<br />
eller kristin.by.adeler@osf.no<br />
www.home-start-norge.no<br />
www.osf.no<br />
VI GLEDER OSS TIL Å HØRE FRA DEG !<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 25
Nedprioritert kvinnehelse<br />
Kvinner behandles som annenrangs borgere i helsevesenet.<br />
Hva vil helseministeren gjøre for å stoppe denne diskrimineringen?<br />
26 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
«Kvinner i hjertekø blir diskriminert», kunne vi lese i Aftenposten<br />
3. november. En undersøkelse viser at hele 82 prosent av de kvinnelige<br />
hjertepasientene fikk billigere og dårligere medisin, mens bare 58 prosent<br />
av mennene fikk det. Overlege Tor Melberg mener det ligger et<br />
element av mannsjåvinisme bak forskjellsbehandlingen.<br />
Dette er dessverre ikke noen ny problemstilling. En landsomfattende<br />
undersøkelse foretatt av N.K.S. i 2002 viste at nordmenn<br />
mener politikerne prioriterer menns helse høyere enn<br />
kvinners. Hele 24 prosent av de spurte svarte at de var enige i<br />
utsagnet om at norske politikere prioriterer saker som er viktige<br />
for menns helse fremfor saker som er av betydning for kvinners<br />
helse. Den gang tok Helsedepartementet undersøkelsen til etterretning.<br />
Hva har skjedd siden da?<br />
I Soria Moria-erklæringen slår vår nye regjering fast at de vil bekjempe<br />
all diskriminering, og at de vil igangsette et landsomfattende program for<br />
forskning på kvinnehelse. Dette er gledelig nytt.<br />
N.K.S. har arbeidet for velferd i 110 år. Når vi nå har kvinnehelse som<br />
hovedsatsingsområde, er vi opptatt av at kvinners erfaringer og innsikt<br />
skal legges til grunn for helsepolitikken i Norge. Vi kan<br />
være stolte av å ha medvirket til større oppmerksomhet<br />
rundt kvinnehelse blant annet gjennom jentekonferanser,<br />
utforming av det nasjonale handlingsprogrammet mot<br />
benskjørhet som ble lansert i år, årlig utdeling av pris til<br />
Norges mest familievennlige arbeidsplass, samt gjennom<br />
årvisse bevilgninger til forskningsprosjekter. For 20<strong>06</strong><br />
har vi bevilget 10 millioner kroner til forskningsprosjekter<br />
hovedsaklig innen kvinnehelse, nettopp fordi vi<br />
erkjenner at dette er et nedprioritert område. Og det<br />
er penger sanitetskvinner landet over har samlet inn.<br />
Omsorg i nærmiljøet er vårt motto, og vi bidrar med<br />
glede der det offentlige ikke strekker til. Men systematisk<br />
diskriminering må bekjempes sentralt. Når<br />
skal vi få likestilling innen helse?<br />
Vi oppfordrer helseminister Sylvia<br />
Brustad til å ta tak i uvesenet.<br />
Det burde være en selvfølge<br />
i dagens Norge at kvinner<br />
blir like godt ivaretatt<br />
som menn når de blir syke.<br />
Lillian Vilnes<br />
Generalsekretær<br />
Foto: Karin Smeds / Gorilla / Samfoto
Viken senter for psykiatri og sjelesorg<br />
Modum Nord<br />
N.K.S. Troms har gitt en halv million<br />
kroner til det som skal bli<br />
Nord-Norges svar på Modum Bad,<br />
Viken senter for psykiatri og sjelesorg<br />
i Bardu. Pengene er øremerket<br />
badeanlegget på senteret, og siden<br />
N.K.S. var de første som startet<br />
med folkebad, er det helt i tråd med<br />
vår tradisjon at gaven blir brukt til<br />
badeanlegg.<br />
Tekst og foto: Turi Bruun, informasjonskontakt<br />
og medlem av fylkesstyret i N.K.S. Troms.<br />
Tilrettelagt av Ingrid H. Sollie<br />
Det er salget av den psykiatriske institusjonen<br />
Kløvertun i Balsfjord som gjør at<br />
N.K.S. Troms har mulighet til å støtte den<br />
private institusjonen på denne måten, noe<br />
som ble enstemmig vedtatt på årsmøtet i<br />
2005. Senteret er under bygging på Viken<br />
i Bardu.<br />
Fredag 4. november var fylkesstyret i<br />
Troms invitert til Viken for å overrekke<br />
sjekken og samtidig få omvisning på byggeplassen.<br />
På Viken senter var det full byggevirksomhet.<br />
Fordi det er en byggeplass ble vi<br />
utstyrt med hjelmer. Et av de tre tunene<br />
var kommet under tak, og vi kunne<br />
komme inn. Vi fikk en anelse av hvordan<br />
pasientrommene kom til å bli.<br />
Da fylkesstyret var blitt vist gjennom<br />
tunene på Viken kom vi til slutt til Barduelva.<br />
Da var klokka blitt 14. Det regnet og<br />
det var kaldt, men ingen av oss hadde lyst<br />
å dra derfra. Så nydelig. Med tiden skal<br />
det anlegges molo og badstu. Det skal også<br />
anlegges noen kilometer med stier rundt<br />
Viken senter. Jeg tror at det må bli godt for<br />
et slitent menneske å komme dit. Det må<br />
bli godt både for sjel og sinn og øye.<br />
Fylkesleder i N.K.S. Troms Hildgunn<br />
Hammer (foran) på befaring<br />
på Viken senter sammen<br />
med (f.v.) Britt Flengstad, Grete<br />
Hansen og Hallfrid Nyrud.<br />
Viken senter for psykiatri og sjelesorg<br />
Viken senter for psykiatri og sjelesorg er en utvidelse av det<br />
nasjonale tilbudet ved Modum Bad Nervesanatorium. Institusjonen<br />
vil være åpen for de samme typer lidelser og behov<br />
slik de kommer til uttrykk i angst, depresjon, personlighetsforstyrrelser<br />
og samlivsproblemer.<br />
Viken senter vil ha ca 40% av Modum Bads kapasitet, og vil<br />
jobbe spesielt med etniske forhold og minoritetsproblematikk,<br />
tilbud tilpasset Forsvarets personell og deres familier,<br />
og et utvidet familietilbud til enslige med barn.<br />
Viken senter skal ha 55 årsverk og 40 døgnplasser. De skal<br />
drive klinikk med individual- og familieavdeling, poliklinikk,<br />
sjelesorg, kurs og forskning. Den totale kostnaden er 140 millioner.<br />
I april 20<strong>06</strong> skal man ta i mot de første pasientene.<br />
Kilde: Viken senter<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 27
Støtter kompetansesenter i Murmansk<br />
N.K.S. skal som<br />
partner av SOSbarnebyer<br />
være<br />
med på å støtte et<br />
kompetansesenter<br />
for familiebasert<br />
omsorg i barentsregionen.<br />
Å hjelpe<br />
hele familier er nye<br />
tanker i Russland,<br />
hvor tradisjonen er<br />
å overta omsorgen<br />
for barna og plassere<br />
dem på store<br />
institusjoner.<br />
Tekst: Hilde Haukeland<br />
Foto og tilrettelegging:<br />
Ingrid H. Sollie<br />
28 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Den rosa sovesalen på et stort barnehjem i Murmansk. Her var også en grønn sovesal, en beige sovesal etc. Rent,<br />
pent og upersonlig. Nå samarbeider N.K.S. og SOS-barnebyer om å styrke kompetansen på omsorg i familien.<br />
Dette er vedtatt av Hovedstyret etter flere<br />
møter mellom N.K.S. og SOS-barnebyer.<br />
Fosterhjem<br />
N.K.S. har samarbeidet med SOS-barnebyer<br />
siden 1999. Så langt har N.K.S. stått<br />
for fagstillinger til fosterhjemsprosjektet i<br />
Murmansk. Prosjektet har gitt fosterhjemsfamilie<br />
til 90 barn. I løpet av de siste fem<br />
årene har SOS-barnebyer og deres offentlige<br />
samarbeidspartnere i Murmansk startet<br />
flere prosjekter:<br />
• SOS-barnebyen i Kandalaksha<br />
• Barn i fosterhjem<br />
• Ungdomshjem<br />
• Nye barnevernfaglige metoder (PRIDE,<br />
Family Group Conferences og Multisystemisk<br />
terapi)<br />
• Et kompetansesenter som skal videreføre<br />
PRIDE, et treningsprogram for fosterfamilier<br />
Kompetansesenter<br />
for familiebasert omsorg<br />
Det er dette kompetansesenteret for hele<br />
Barentregionen N.K.S. nå skal støtte ved å<br />
tre inn som partner i samarbeidet, og bidra<br />
med kr 500 000 årlig i en treårsperiode.<br />
Ut av institusjoner<br />
Kompetansesenteret skal bygge barnevernfaglig<br />
kompetanse i Russlands nordlige<br />
fylker med det formål å bidra til en<br />
bedre oppvekst for barn under det russiske<br />
barnevernet. Prosjektet skal jobbe for å<br />
få flere barn ut av institusjoner og inn i<br />
kvalifiserte fosterhjem. De barnevernfaglige<br />
metodene som skal brukes er PRIDE,<br />
Family Group Conferences og Multisystemisk<br />
terapi.<br />
Avtale N.K.S. og SOS-barnebyer<br />
Kompetansesenteret skal ikke selv drive<br />
prosjekter, men være tilrettelegger for<br />
kompetansebygging i eksisterende prosjekter,<br />
institusjoner, fosterhjem, ungdomshjem<br />
og de som jobber med grupper av<br />
barn. N.K.S. og SOS-barnebyer utformer i<br />
disse dager en avtale om samarbeid. Kompetansesenteret<br />
støttes også av Nordisk<br />
Ministerråd og Helse- og omsorgsdepartementet.
Foto:Tone Lütcherath, Haugesunds avis<br />
Revmatismesjukehus utvider<br />
Revmatismesjukehuset i Haugesund skal utvides for 200 millioner kroner<br />
og få 100 nye senger og 70 nye stillinger.<br />
Revmatismesjukehuset vil satse på rehabilitering<br />
og opptrening, i første rekke av<br />
pasienter med revmatiske lidelser.<br />
– Denne pasientgruppen har ventet lenge<br />
på flere rehabiliteringsplasser, sier leder i<br />
Haugesund sanitetsforening Wenche Karlsen,<br />
og hun legger til at planen vil bli mottatt<br />
med jubel blant revmatikerne.<br />
Revmatismesjukehuset i Haugesund<br />
– Bygget er om lag 50 år gammelt og<br />
trenger en omfattende modernisering,<br />
sier styreleder for sjukehuset, Hallvard N.<br />
Sveen til Stavanger Aftenblad. – Behovet<br />
for rehabiliteringsplasser er stort og vil øke<br />
framover.<br />
– Prosjektet er stort og dristig, men jeg<br />
frykter ikke at risikoen blir for stor, legger<br />
Wenche Karlsen til.<br />
Eier: Haugesund sanitetsforening<br />
Alder: 50 år<br />
Antall senger: 44<br />
Tilbud: Kirurgi for revmatikere, opptrening og rehabilitering.<br />
Ansatte: 130<br />
Styreleder Halvard Sveen (t.v), sykehusdirektør<br />
Jan Birger Medhaug og<br />
leder av Haugesund sanitetsforening,<br />
Wenche Karlsen med tegning av<br />
utvidelsen.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 29
Sanitetens kvinnedag<br />
for helse og velvære<br />
I Verdal var de først ute med å arrangere lokal Jenterkonferanse. Nå har også de<br />
samme 15 lokallagene gått sammen om en kvinnedag. De ville gjøre noe for seg<br />
selv for en gangs skyld, og finne på noe annet i Sanitetens uke 2005.<br />
Tekst og foto: Ingvild<br />
Gregersen Myhre, leder<br />
i arrangementskomiteen,<br />
N.K.S. Nord-Trøndelag<br />
Ble ny:<br />
Inger Lise Brakstad<br />
30 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
– I mange år har vi sittet og solgt lodder<br />
til inntekt for et formål i nærmiljøet. Vi<br />
har omsorg for alle andre, men kanskje<br />
glemmer vi oss selv til tider. Derfor skulle<br />
vi denne dagen gi noe til sanitetskvinnene<br />
som står på hele tiden. Vi solgte lodd i tre<br />
dager hvor inntekten gikk til Krisesentret i<br />
Nord Trøndelag. Men i år avslutta vi uka<br />
med en sanitetens kvinnedag for helse<br />
og velvære på Stiklestad nasjonale kultursenter.<br />
Kvinnedagen var bygget opp nesten<br />
som en Jentekonferanse med<br />
noe for hodet og noe for kroppen.<br />
Det var underholdning,<br />
hilsningstaler av ordfører og<br />
fylkesleder, forskjellige stands,<br />
foredrag og matservering.<br />
Helse og historie<br />
Første foredrag handlet<br />
om spiseforstyrrelser blant<br />
voksne. Overlege Sigrid<br />
Bjørnelv ved Sykehuset<br />
Levanger snakket om at<br />
mange voksne kvinner lider av<br />
tvangsspising og andre former for<br />
spiseforstyrrelser.<br />
Andre foredrag handlet om å<br />
bygge helse hele livet. – Det er<br />
enkle knep i hverdagen vi kan<br />
gjøre for å ha en god helse, sa<br />
Mari Benum som driver Helseklinikken<br />
i Verdal til forsamlingen.<br />
Etter lunsj snakket Gerd Søraa om<br />
Fredrikke Marie Qvam og kvinnenes<br />
stemmerettskamp. Fredrikke selv<br />
dukket også opp. Nåtidens kvinner hadde<br />
god tid, mente hun, for hun hadde oppservert<br />
at de hadde sittet og drukket kaffe og<br />
mesket seg med frukt og annen god mat.<br />
Fredrikke hadde med seg underskriftslister,<br />
men hun oppdaget at hun ikke hadde<br />
bruk for dem denne dagen og la dem bort.<br />
Bli ny<br />
På forhånd hadde sanitetskvinnene i Verdal<br />
trukket lodd om hvem som skulle få<br />
en bli-ny-dag, og Astrid Duvsete og Inger<br />
Lise Brakstad var trukket ut. De ble presentert<br />
først på dagen, så sendt ut for å bli<br />
frisert, sminket og kledd opp før de kom<br />
tilbake på slutten av dagen og viste fram<br />
tre ulike antrekk. Før og etter-bilder, samt<br />
bilder fra «oppussingen» ble vist på storskjerm<br />
i salen.<br />
I programmet var det lagt inn god tid til<br />
utstillinger og stands. Lokale bedrifter i<br />
Verdal som har helse og velværeprodukter<br />
stilte opp med sine produkter og ga informasjon,<br />
prøver på behandling og salg av<br />
kremer, smykker, oljer og lignende.<br />
Vellykket kvinnedag<br />
Kvinnedagen var vellykket. Særlig erfarte<br />
vi det positivt at det var satt av så god tid<br />
til å myldre omkring på utstillingsområdet.<br />
Så kommersielle utstillinger hadde nok<br />
ikke gått an å ha på en Jentekonferanse,<br />
men så var det voksne fornuftige sanitetskvinner<br />
som var målgruppen på kvinnedagen<br />
i Verdal.
N.K.S. nettbutikk er åpen hele døgnet<br />
Almanakker til<br />
sterkt redusert pris<br />
På nettbutikken kan du også<br />
bestille N.K.S.-almanakken for<br />
20<strong>06</strong>. Siden vi nå er et stykke<br />
ut i 20<strong>06</strong>, selges almanakkene<br />
for kun kr 25,- (Minste bestilling<br />
3 stk.)<br />
Jenter og seksualitet<br />
gjennom 100 år<br />
Endelig kan vi handle<br />
sanitetskvinnenes egne<br />
varer direkte fra Internett.<br />
På www@sanitetskvinnene.<br />
no er det en lenke til venstre.<br />
Klikk der og du er inne<br />
i nettbutikken. Vet du ikke<br />
hvordan du skal gjøre det, så<br />
står det forklart både på nettet<br />
og i Fredrikke nr 5/2005.<br />
På nettbutikken kan du kjøpe boka<br />
N.K.S. ga ut sist sommer. Det rare<br />
– boka om jenter og seksualitet<br />
gjennom 100 år er en bok for alle<br />
som er eller har vært jenter.<br />
– Mitt håp er et boka vil vekke<br />
gjenkjennelse hos jenter som har<br />
levd en stund, og at den for yngre<br />
jenter vil vise at tenårene har en<br />
historie, skriver forfatter Kari Telste<br />
i forordet til boka.<br />
Pris hvis du kjøper den gjennom<br />
N.K.S. er kr 249,-<br />
Alle varene i nettbutikken kan også bestilles på tel 24 11 56 20 eller e-post: post@sanitetskvinnene.no<br />
Ny leder i Norsk Osteoporoseforening<br />
Ingjerd Mestad er utnevnt til ny leder i<br />
Norsk Osteoporoseforening.<br />
Mestad er avdelingssykepleier på geriatrisk<br />
poliklinikk ved Stavanger universitetssjukehus.<br />
Hun leder et tverrfaglig<br />
osteoporoseteam, og hun var med på å<br />
starte osteoporoseskole ved lærings- og<br />
mestringssenteret på sjukehuset.<br />
Tidligere leder Bjørg Brinchmann takket<br />
av som leder av NOF på siste rådsmøte.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 31
På slottsball<br />
Overhodene møttes<br />
i et fast håndtrykk<br />
på slottsball før jul.<br />
I tillegg til at organisasjonsleder<br />
Sølvi<br />
Lundgaard ble invitert<br />
som leder av<br />
Norges største kvinneorganisasjon,<br />
var<br />
fylkesleder i N.K.S.<br />
Nord-Trøndelag<br />
Anne P. Husby invitert<br />
av fylkesmannen<br />
i Nord- Trøndelag.<br />
Innbetalingsgiro I 19<strong>06</strong> var kontingenten noen steder 2 kroner. En gjen-<br />
«Vi er ikke medlemmer i <strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong><br />
sanitetsforening fordi det er billig!»<br />
Dette er et sitat fra debatten om kontingent<br />
på Landsmøtet i Bergen. Det ble diskutert hva<br />
organisasjonen trenger for å holde aktivitetsnivået<br />
oppe.<br />
Rettelse<br />
I forrige nummer av Fredrikke skrev vi at Oslo<br />
sanitetsforening sponset draktene til jentefotballaget<br />
på Korsvoll. Det stemmer ikke. Det<br />
er N.K.S. Oslo som sponser draktene. En kort<br />
begrepsavklaring: Oslo sanitetsforening er<br />
en lokalforening i Oslo. N.K.S. Oslo er fylket<br />
(tidligere kretsen), nivået over lokalforeningen<br />
– akkurat som N.K.S. Hedmark og N.K.S.<br />
Finnmark. Lett å blande når det gjelder Oslo.<br />
Julekrusrettelse<br />
Annonsen for julekrus i forrige Fredrikke viste<br />
merkelige tegn. Det beklager vi. Julekruset<br />
koster kr 250,-.<br />
32 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
nomsnittlig årsinntekt for en hel familie den gang var<br />
1000 kroner. Gjør vi det om til dagens pengeverdi,<br />
skulle kontingenten nå vært 600 kroner. Vi betaler<br />
omtrent halvparten.<br />
Bak på dette bladet er det festet en giro. Det er<br />
innbetalingsblanketten for medlemskontingenten.<br />
Vi gratulerer...<br />
50 år<br />
år<br />
75 år<br />
Bevergrenda sanitetsforening Buskerud 15.02<br />
75 år<br />
Sørvær sanitetsforening Nordland 22.02<br />
Skåtøy sanitetsforening Telemark 5.03<br />
Øvre Melhus sanitetsforening Sør-Trøndelag 16.03<br />
Åsgårdstrand sanitetsforening Vestfold 18.03<br />
Utskarpen sanitetsforening Nordland 29.03<br />
90 år<br />
Lundenes sanitetsforening Troms 24.03<br />
90 år<br />
Ronglan sanitetsforening Nord-Trøndelag 23.03<br />
100 år<br />
år<br />
Vartdal sanitetsforening Møre og Romsdal 26.03
Fullt hus på mannekengoppvisning<br />
<strong>Sanitetsforening</strong>ene i Østre Gaulsdal<br />
arrangerte mannekengoppvisning 6.<br />
november og drog fullt hus rundt «catwalken».<br />
Seks personer skulle «bli ny»<br />
og det ble vist før-bilder på skjermen<br />
samtidig som de viste sin nye look på<br />
Catwalken. – Enten de var gartnere,<br />
vaktmestere eller kontordamer til daglig,<br />
de lokale modellene kunne når som<br />
helst vandret ut på de internasjonale<br />
motemesser – med sikre skritt og profesjonell<br />
mine. Variasjonen og utvalg<br />
i klesplagg skulle tilsi at det slett ikke<br />
er nødvendig å dra ut av Gausdal for<br />
å fornye vintergarderoben. Det var vel<br />
også noe av hensikten med moteshowet.<br />
Aller størst oppmerksomhet fikk nok<br />
Pernille Skurdal fra Gudbrands Døtre<br />
med sine modeller som viste festantrekk<br />
i ulike varianter. Alt inspirert av dølatradisjon<br />
og farger i samme stil, skriver<br />
Olav Iverslien i lokalavisa Gausdøl’n.<br />
Studietur til konsentrasjonsleire<br />
I tillegg til besøk i<br />
konsentrasjonsleire,<br />
ble det også tid til<br />
kultur. Bildet av deltakerne<br />
er fra Saltgruvene<br />
i Wieliczka i<br />
Polen.<br />
48 sanitetsmedlemmer ble med på turen våren 2005 da<br />
Hovedstyrets beredskapskomité inviterte til studietur til<br />
konsentrasjonsleire i Polen, Tsjekkia og Tyskland. Med<br />
var reiseleder og guide Petter Sanderberg og tidsvitne<br />
Tollef Larsson. – Sanderberg var en formidabel reisele-<br />
Foto: Olav Iverslien<br />
der og Larsson hadde, i tillegg til at han kunne fortelle<br />
om livet i konsentrasjonsleirene, unik kunnskap om<br />
steder vi passerte, skriver fagkonsulent i N.K.S. Jorunn<br />
Sjølie, som var koordinator og hadde lagt opp turen i<br />
samarbeid med Aktive Fredsreiser.<br />
O m s o r g i p r a k s i s<br />
Takk for alle fine bidrag. Innlegg som er kommet til redaksjonen før jul er vurdert brukt i dette bladet.<br />
Fredrikke 1-20<strong>06</strong> 33
Skolefrokost i Halsa<br />
Skolefrokost for 220<br />
Her er et bilde av første-, andre-, og<br />
tredjeklassingene på Solberg skole som<br />
fikk frokost av Solbergelven sanitetsforening<br />
i oktober.<br />
Skaffet byen et sykehus<br />
Fra overleveringen av maleriet. F.v. Lovise Johnsen, Brita Hveding i Narvik sanitetsforening<br />
og sykehusdirektør Bjørn Bremer.<br />
34 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
– 700 brødskiver smurte sanitetskvinnene i Halsa på Nordmøre til elevene<br />
på Blekken barneskule og Halsa barne- og ungdomsskule.<br />
Damer fra Blekken sanitetsforening møtte opp på Blekken barneskule,<br />
mens kvinner fra både Vullumstranda, Reiten og Skålvikfjorden sanitetsforening<br />
troppet opp på Halsa skule for å lage lunsj til elevene. På Blekken<br />
barneskole var det stående buffet og maten falt i smak, for elevene spiste<br />
seg både mette og mer til. – I år har jeg spist 9 brødskiver. I fjor spiste jeg<br />
bare 7 da…, var det en stolt gutt som sa. 24 brett og over 700 påsmurte<br />
brødskiver fikk de 80 elevene Halsa barne- og ungdomsskule servert. Det<br />
var brødskiver med hamburgerrygg og tomat, egg og tomat, kvitost og<br />
brunost. Til dessert og knask fikk elevene gulrøtter og kålrabi.<br />
Flere av elvene lurte på når sanitetskvinnene skulle komme igjen neste<br />
gang. – Neste uke? spurte en håpefull elev…, skriver Irene Røe Vaagan.<br />
Margit Røe smurte brødskiver til den store gullmedaljen. Hele 700 brødskiver ble det smurt under<br />
skolefrokosten.<br />
O m s o r g i p r a k s i s<br />
– I oktober fylte Narvik sykehus<br />
100 år, og i den anledning var<br />
Narvik sanitetsforening sentral.<br />
Vår forening ble stiftet i 1904<br />
med det formål «at skaffe byen et<br />
sygehus». Året etter, i 1905, var<br />
sykehuset i drift i leide lokaler i<br />
den såkalte Regine Jensen-gården.<br />
Så hvis noen kan kalle seg<br />
«jordmor» for et sykehus, må<br />
det være Narvik sanitetsforening.<br />
Foreningen sto for drift av sykehuset<br />
i 20 år inntil kommunen<br />
overtok i 1925. Vår gave til sykehuset<br />
i anledning jubileet var et<br />
maleri fra den gaten hvor sykehuset<br />
holdt til de første årene. Vi<br />
hadde gitt oppdraget til en lokal<br />
kunstner, Vera Steine. Maleriet<br />
har nå fått en sentral plass på<br />
sykehuset, skriver leder i Narvik<br />
sanitetsforening Brita Hveding.<br />
Digitale bilder må være i så høy oppløsning som mulig. Hvis ikke blir de bittesmå på trykk.
36 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
O m s o r g i p r a k s i s<br />
Takk for alle bidrag. Innlegg som er kommmet til redaksjonen før jul er vurdert brukt i dette bladet.<br />
Vennesla sanitetsforening<br />
feiret 100-års jubileum<br />
5. november ved<br />
å utgi et jubileumsskrift.<br />
100-årsdagen ble<br />
feiret i Venneslastua med<br />
gjester. Ordfører Torhild Bransdal var invitert<br />
sammen med representanter fra flere av bygdas<br />
lag og foreninger. Naboforeningene i Kristiansand<br />
og Øvrebø var også representert. Foreningens<br />
leder gjennom flere perioder, Helga Lie, ble<br />
utnevnt til æresmedlem.<br />
Sørgårdene 90 år<br />
Vennesla 100 år<br />
– Sørgårdene sanitetsforening<br />
ved Harstad<br />
feiret 90-årsjubileum<br />
21. oktober hvor fylkesleder<br />
Hildgunn<br />
Hammer og jeg var invitert.<br />
Foreningen har<br />
10 medlemmer. 10<br />
veldig kreative<br />
damer. De<br />
hadde laget<br />
en sketsj<br />
som viste oss<br />
et møte for 90<br />
år siden og en<br />
sketsj som viste<br />
hvordan møtene<br />
deres foregår i dag.<br />
Medlemmene kommer<br />
hastende fra kjøring av<br />
unger eller jobb eller hva<br />
det nå måtte være. Sørgårdene<br />
sanitetsforening<br />
har siden 1999 arbeidet<br />
med 4 tepper i japansk<br />
lappeteknikk. De 4 teppene ble for første gang vist<br />
fram på jubileumsmarkeringen. Dagen etter skulle<br />
de vises hos Breistrand kunstforening. Sørgårdene<br />
sanitetsforening er også så heldig å ha ei lokal Mossa<br />
(bildet). Sanitetskvinne i Sørgården jobber jevnt og<br />
trutt for bygda si. Juleverksted for ungene, deltakelse<br />
ved skidager, skolefrokost og jeg vet ikke hva,<br />
skriver inforkontakt i Troms Turi Bruun.<br />
Da Singsås sanitetsforening feiret 100-årsjubileet<br />
sitt sist sommer fikk de Per Ingmar<br />
Kosberg til å skrive jubileumsbok.<br />
Om jubileumsboka står det: «Boka gir<br />
et interessant blikk inn i tider som var og<br />
er ei verdifull utfylling av bygdehistorien. Den forteller<br />
om foreninga og arbeidslaga, og også om enkeltpersoner,<br />
både om dem som gav og om noen av dem som<br />
fikk hjelp.» – Boka er vi veldig stolte av, skriver styremedlem<br />
i Singsås sanitetsforening Bjørg Ellen Buseth<br />
og legger ved bilde av de medlemmene over 90 år som<br />
var med på jubileet. Det er f.v. Klara Talsnes, Marie<br />
Dahl, Kirsti Forseth og Anne Grytdal.<br />
Holstad 50 år<br />
Holstad sanitetsforenings<br />
første leder<br />
Olga Pedersen ble<br />
hedret og overrakt<br />
et smykke<br />
av dagens<br />
leder Bjørg<br />
Singsås 100 år<br />
Holstad sanitetsforening feiret sin 50-årsdag med medlemmer<br />
og gjester, gratulasjoner og taler på grendehuset<br />
i gamle Holstad skole 20. oktober. Leder i foreningen<br />
fortalte om foreningens arbeid, og en av medlemmene<br />
hadde skrevet sang, som vi gjengir et vers av her.<br />
For sanitetens kvinner har ideer, med felles løft kan de få mangt i stand.<br />
Som mange sykehus og helseheimer rundt omkring i hele Norges land.<br />
Og i vårt nærmiljø så var vi med på å få i stand et prektig bygg på Ski.<br />
Vi tenker alle da på Finstadtunet som også vi har lagt no’n kroner i.
Foto: Inger Marie Krog<br />
Korridordronning til alle 8. klassinger<br />
Namsos og Klinga sanitetsforeninger overrakte<br />
bøker om Fredrikke Marie Qvam til 8. klassingene<br />
i kommunen. Bøkene var en gave fra<br />
N.K.S. Nord-Trøndelag som en markering av<br />
100-årsjubileet for unionsoppløsingen. De to<br />
foreningene inviterte ungdommene til å skrive<br />
en beretning om Fredrikke Marie og saniteten<br />
med frist 20. april. Premieutdelingen vil<br />
bli foretatt under fylkesårsmøtet, skriver Petra<br />
Fuglår. (Og vi lurer på om kanskje vinnerhistorien<br />
kan være noe for Fredrikkes lesere. Red.<br />
anm.)<br />
Hundreårsmarsj<br />
100-åring<br />
– Sender eit bilde av<br />
Mina Steinsta som<br />
feira 100-årsdag i juli.<br />
Hun er grendakona og<br />
mangeårig medlem av<br />
Fykse sanitetslag, skriver<br />
Hanne Steinsta.<br />
38 Fredrikke 1-20<strong>06</strong><br />
Melleby og Rødenes sanitetsforeninger arrangerte<br />
14. august en felles «hundreårsmarsj» i forbindelse<br />
med 1905-2005-markeringen. Ca 60 deltakere gikk<br />
i hyggelig terreng i skogen, hvor det var lagt inn<br />
poster med spørsmål om unionsoppløsningen m.m.<br />
I tillegg var det salg av pølser, kaffe og vafler. Alle<br />
deltakere fikk utdelt «100-årsmerket» for innsatsen,<br />
og det var premieutdeling til slutt for de beste i<br />
kultur-sti-konkurransen, skriver sekretær i Rødenes<br />
sanitetsforening Inger Marie Krog.<br />
Marsjen startet ved Myrås i Hærland som var et flott utgangspunkt<br />
for arrangementet med idrettslagets klubblokale som base for både<br />
start og salg.<br />
æresmedlemmer...<br />
... i Viker<br />
– Astrid Smerud<br />
er nytt<br />
æresmedlem i<br />
Viker sanitetsforening.<br />
Leder<br />
Ragnhild Viker,<br />
nestleder Inger<br />
Lise Ringerud,<br />
Else Krokvik og<br />
Lovise Elsrud besøkte Astrid på hennes<br />
80-årsdag og overrakte henne<br />
diplom, flagg, blomster og kransekake<br />
for hennes medlemskap<br />
gjennom 50 år, og for hennes<br />
særdeles aktive arbeid for sanitetsforeningen,<br />
skriver sekretær Lovise<br />
Elsrud i Viker sanitetsforening.<br />
... i Solbergelven<br />
Her er tre nye æresmedlemmer i Solbergelven<br />
sanitetsforening. F.v. Liv Sørensen,<br />
Synnøve Jensen og Marit Norbom.<br />
Marie Louise Jørgensen var ikke til stede<br />
da bildet ble tatt.<br />
O m s o r g i p r a k s i s<br />
Husk at avisutklipp ikke kan brukes. Be journalisten/avisa sende bilde på e-post. De vil selvsagt bli kreditert.
Til deg som ennå ikke er medlem:<br />
Ønsker du å støtte vårt arbeid?<br />
N.K.S. er Norges største kvinneorganisasjon med rundt 95 000 medlemmer over hele<br />
landet. I løpet av de siste 110 år har vi startet opp helsestasjoner, utdannet sykepleiere,<br />
opprettet revmatismesykehus, omsorgsberedskapsgrupper, sykehjem, barnehager,<br />
arrangert Jentekonferanse, Gullriset og finansiert en rekke forskningsprosjekter.<br />
Omsorg der du bor<br />
N.K.S. gir omsorg der du bor. Vi har rundt 1600 lokalforeninger som setter i gang tiltak<br />
under mottoet «Omsorg i Nærmiljøet». Lokalforeningene har kunnskap om lokalmiljøet,<br />
og setter inn en innsats der de ser det trengs.<br />
For fortsatt å være betydningsfulle i helse-Norge, trenger vi din hjelp. Ta oppfordringen<br />
og fyll ut skjemaet nedenfor for å melde deg inn i N.K.S.<br />
JA, jeg ønsker å bli medlem i N.K.S.<br />
Dette koster kr 325,- pr år, jeg kan delta på kurs og seminarer i regi av N.K.S., stemme og<br />
stille til valg og motta medlemsbladet «Fredrikke» fem ganger i året.<br />
JA, jeg ønsker å bli støttemedlem i N.K.S.<br />
Dette koster kr 225,- pr år, og jeg mottar medlemsbladet<br />
«Fredrikke» fem ganger i året.<br />
JA, jeg ønsker å gi en gave til N.K.S.<br />
Pålydende kr ____________<br />
Jeg ønsker å motta giro En gang Månedlig Hvert halvår Årlig<br />
Navn: _________________________________ Telefonnr.: _____________________<br />
Adresse: ______________________________________________________________<br />
Fødselsdato: ___________________________________________________________<br />
Personnummer ved skattefradrag: __________________________________________<br />
Underskrift: ___________________________________________________________<br />
Husk at du får skattefradrag på inntil kr 12 000 pr år for gaver til frivillige organisasjoner.<br />
Ønsker du skattefradrag må du oppgi personnummer.<br />
Alle foto: Annelise Jackbo<br />
<strong>Norske</strong> <strong>Kvinners</strong> <strong>Sanitetsforening</strong><br />
Svarsending 2279<br />
0091 Oslo
Fastelavnsriset 60 år<br />
I år er det 60 år siden sanitetskvinnene begynte å selge fastelavnsris. N.K.S.<br />
tok opp tradisjonen med fastelavnsris i 1946, og salget har etter hvert blitt<br />
lokalforeningenes største inntektskilde. Rundt 260 000 ris selges på landsbasis.<br />
Informasjonskontakt i N.K.S.<br />
Troms Turi Bruun sanker ris en<br />
kald januardag.<br />
«Det fine ved riset er dens brogede pynt<br />
– på toppen av hver gren er det anbrakt<br />
en bukett fjær i alle regnbuens farger. Det<br />
er hønsefjær som gjennom en kjemisk<br />
forvandling i et fargeri nå minner mer om<br />
kolibriens henrivende ynde enn en alminnelig<br />
norsk tuppe..»<br />
Gullriset – en ny tradisjon<br />
I år er det tredje gang vi pynter et gullris og<br />
kårer Norges mest familievennlige arbeidsplass i<br />
forbindelse med fastelavn. Gullriset og kåringen<br />
skal sette søkelys på arbeidende småbarnsforeldres<br />
situasjon. Mange arbeidsgivere har varierende<br />
grad av forståelse for f.eks. stengte barnehager<br />
og syke barn. Gullriset hedrer arbeidsgivere<br />
som viser fleksibilitet og kreativitet i møtet<br />
N.K.S. 110 år<br />
20<strong>06</strong><br />
Slik var beskrivelsen av Oslo sanitetsforenings<br />
første fastelavnsris i Folkehelsen i<br />
1946. (Folkehelsen er det gamle navnet på<br />
medlemsbladet Fredrikke).<br />
Skikken med fastelavnsris kom fra Sverige,<br />
der «myrorna» hadde solgt ris pyntet med<br />
reklamesedler og papir i over femti år.<br />
Hedensk og katolsk<br />
Å pynte bjørkeris med fjær har hedensk<br />
opprinnelse. Man trodde at bjørkeris som<br />
ennå ikke hadde fått blader, kunne vekke<br />
til live fruktbarheten hos kvinner, dyr og<br />
på markene.<br />
Ellers har fastelavnsfeiringen røtter i middelalderen.<br />
I den katolske tro markerte<br />
fastelavn inngangen til den 40 dager lange<br />
fasten fram mot påske. Ordet fastelavn<br />
stammer fra det tyske ordet «Faste Abend»<br />
og betyr kvelden før fasten. Fastelavnssøndag<br />
ble også kalt fleskesøndag, for da<br />
kunne man unne seg god og feit mat før<br />
fasten begynte. Våre fastelavnsboller henger<br />
sammen med denne gamle skikken.<br />
Men den mest synlige og kanskje mest<br />
kjente skikken er nå fastelavnsriset, da.<br />
med ansatte som har barn, arbeidsgivere som<br />
viser omsorg i praksis. En person med full jobb,<br />
tilbringer nesten halvparten av sin våkne tid på<br />
jobb. Derfor er arbeidsmiljø og praktisk tilrettelegging<br />
forebyggende helsearbeid.<br />
AFJ-forlaget (som gir ut KK) og produksjonsbedriften<br />
Ullkorga har mottatt gullriset. Hvem som<br />
får årets Gullris, blir kunngjort rundt fastelavn.