Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
lærte mye som hele familien hadde nytte av i mange år: bl.a. å bruke<br />
symaskin og å halvsåle og reparere sko. Det kom godt med i krigstiden.<br />
Da satte han til og med skobesparelser – metallnudder - på skotøyet vårt<br />
der det var mest slitt.<br />
I Skien var det 2 kinoer i min barndom, ”Øvre” og ”Nedre” som vi kalte<br />
dem. ”Øvre” lå oppe ved kirken og het Parkbiografen. ”Nedre” lå ved<br />
Rådhusplassen og het Rådhusbiografen. Den var stedet for barne- og<br />
cowboyfilmer; ble stengt av tyskerne under krigen da de tok<br />
kinomaskinene. Parkbiografen var et vakkert kinolokale med trepaneler,<br />
veggmalerier, balkong og scene med orkestergrav.<br />
De filmstjernene jeg husker best fra førkrigstiden, er Shirley Temple og<br />
Deanna Durbin. Shirley Temple var kjent og elsket av alle barn,<br />
uimotståelig som hun var med sine brune krøller og strålende smil. Hun<br />
spilte i en masse filmer og var den store barnestjernen før krigen.<br />
Deanna Durbin var den store ungdomsstjernen, hun sang og danset seg<br />
inn i våre hjerter. Så kom krigen, og det ble ikke så mange kinobesøkene<br />
– nå ble det mest spilt tyske filmer, som undergrunnsbevegelsen ba oss<br />
om å boikotte. Men på kino skulle vi, det gikk mest i norske, danske og<br />
svenske filmer for oss - Sickan Carlsson, Alice Babs og Marguerite Viby<br />
ble enormt populære, de store heltene var Hasse Ekman, Georg Fant og<br />
de morsomme skuespillerne Nils Poppe og Åke Söderblom. De største<br />
norske hitene ble ”Den forsvunne pølsemaker” og ”Det ække te å tru”<br />
med Leif Juster og Ernst Diesen og ”Gjest Baardsen” med Alfred<br />
Maurstad. Vi sang i ukevis ”Pølsemaker, pølsemaker, hvor har du gjort av<br />
deg” og ”Kom vil I høre en vise om Gjest” og melodiene fra de andre<br />
filmene som ble tidens store slagere.<br />
Å gå på kino var noe langt mer enn å se en film, det sosiale spilte en stor<br />
rolle. Møtestedet vårt var utenfor kinoen, der vi pratet og lo og sto i kø,<br />
ofte i timevis, for å se de mest populære filmene. Var du på utkikk etter<br />
venner eller en kjæreste, var det bare å stikke til byen, og foran kinoen<br />
var det størst sjanse for å treffe noen kjente.<br />
Dessuten samlet vi på filmstjerner, dvs. vi klippet ut bilder fra ukeblader<br />
og aviser av våre favoritter. Av og til var vi også så fremmelige at vi<br />
skrev til de mest beundrede og fikk bilder med autograf tilbake. Slike<br />
samlinger var verdifulle!<br />
Av og til var jeg med far på mørke høstettermiddager for å hente<br />
mystiske pakker på jernbanestasjonen. Det var liksom noe<br />
98