Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
laget ofte samme kjoler til Randi og meg, husker spesielt godt noen<br />
lysegule silkekjoler med blå blomster og rysjekrager.<br />
På bildene i fotoalbumene gjenkjenner jeg alle kjolene våre med glede,<br />
bukser gikk vi ikke med den gang annet enn på tur. Tror ikke jeg var<br />
spesielt nøye med det jeg hadde på meg, men jeg likte veldig godt å gå<br />
med mor til byen og velge stoff til klærne våre. Så mange deilige stoffer<br />
det fantes! Husker godt gleden både ved å se og føle på dem, alle fargene,<br />
de myke ullstoffene, den flotte speilfløyelen, Lille Martine stoffene...<br />
Mors lange kjole i sterkt blå speilfløyel glemmer jeg aldri!<br />
Alle rødfarger var mine yndlingsfarger, og jeg husker godt den fine<br />
burgunderrøde taftkjolen mor sydde til meg. Den har jeg på meg på<br />
mange bilder. På ett av dem er det lett å se hvilken mester mor var, ikke<br />
bare med symaskinen, men også med krølltangen! Jeg har langt, lyst<br />
pasjehår – jeg som verken hadde fall eller krøll i håret – permanent var<br />
det ikke tale om før langt ute i gymnastiden. Men mor svingte<br />
krølltangen, den var ikke elektrisk, men ble varmet opp på<br />
magasinkomfyren. To lange jernstenger, mye tykkere enn strikkepinner,<br />
med et håndtak - slik så krølltangen ut, hvis jeg skulle forsøke å forklare<br />
det.<br />
Vårrengjøringen var et like sikkert tegn på lysere tider. Nå skulle alle<br />
vinduer pusses, gardiner skiftes, tepper bankes – alt skulle luftes og<br />
vaskes og ut i lyset. Møllene gikk den sikre undergang i møte. Og skulle<br />
noen av dem ha lurt seg unna i våre ullplagg, ble de bekjempet med<br />
illeluktende møllkuler.<br />
Jeg ble også avslørt ved hver eneste storrengjøring – mine hemmelige<br />
lagre av uspist mat på platen under spisebordet kom for en dag, og fikk<br />
sinte kommentarer.<br />
Og endelig kunne mor henge klesvasken ut til tørk. Storvasken foregikk<br />
nede i kjelleren, hvor tøyet ble vasket og skurt på vaskebrett, deretter kokt<br />
i den store kjelen. Det var fuktig og varmt og fullt av damp der nede,<br />
skummelt syntes jeg. Storvasken i kjelleren ble ikke tatt så ofte, kanskje 1<br />
gang i måneden. Det var ingen vaskemaskiner, men heller ikke syntetiske<br />
stoffer som trekker til seg mye skitt. Klærne ble heller luftet og børstet<br />
enn vasket når det var mulig. Vi brukte også mye forklær, skoleforklær<br />
for eksempel, og jeg husker at til og med far hadde ”skolefrakk” utenpå<br />
dressen, den lignet på nåtidens lagerfrakk. Vi skiftet langt ifra tøy hver<br />
dag; rent undertøy fikk vi etter det ukentlige badet.<br />
Om vinteren måtte tøyet bæres opp alle trappene til loftet for å tørkes,<br />
men det tok tid! Av og til var vi opp for kjenne på alt som hang på<br />
79