BIOLOĢISKĀ DAUDZVEIDĪBA GAUJAS NACIONĀLAJĀ PARKĀ ...
BIOLOĢISKĀ DAUDZVEIDĪBA GAUJAS NACIONĀLAJĀ PARKĀ ...
BIOLOĢISKĀ DAUDZVEIDĪBA GAUJAS NACIONĀLAJĀ PARKĀ ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
MEŽI<br />
Valdis Pilāts<br />
b i o l o Ģ i s K ā d a u d Z V e i d ī b a G a u j a s n a C i o n ā l a j ā p a R K ā<br />
IEVADS<br />
Mežu izvietojums Gaujas NP ir nevienmērīgs. Tie atrodas galvenokārt Gaujas un tās pieteku ielejās un tām<br />
pieguļošajās platībās. Pārējo teritoriju raksturo nelieli meža masīvi, kas mijas ar plašām lauksaimniecības zemēm.<br />
Gaujas NP mežainums ir 53% [1].<br />
Pirmo Gaujas senielejai raksturīgo augu sabiedrību, tai skaitā mežu, raksturojumu devis M. Stukmanis [2].<br />
Pastāvīgi mežu veģetācijas pētījumi aizsākušies 20. gadsimta otrajā pusē, izstrādājot studentu diplomdarbus [3-7],<br />
gan tikai Siguldas apkārtnē. Gaujas senielejas mežu ģeobotānisko raksturojumu devušas K. Birkmane un L. Tabaka<br />
[8, 9].<br />
1998. gadā uzsākta dabisko meža biotopu inventarizācija. Pirmajā etapā (1998.-1999. g.) bioloģiskā ziņā vērtīgāko<br />
mežu izpēte pabeigta lielākajā daļā valsts mežu (inventarizāciju neveica rezervātu zonās). Šo inventarizāciju veica<br />
Jānis Bušs, Ojārs Demiters, Jānis Krūmiņš, Jānis Ķuze, Rolands Lebuss, Pauls Nulle, Aivars Petriņš, Digna Pilāte,<br />
Valdis Pilāts, Vita Rudzīte, Antra Strautniece, Ilze Vilka un Rasa Ziediņa. R. Ziediņa piedalījusies arī datu apkopošanā.<br />
Atbilstoši dabisko meža biotopu inventarizācijas metodikai [10] bioloģiski vērtīgās mežaudzes klasificētas kā dabisks<br />
meža biotops (DMB) vai arī kā potenciāls dabisks meža biotops (PDMB). Pašreiz turpinās dabisko meža biotopu<br />
inventarizācija privātajos un pašvaldību mežos individuālo meža apsaimniekošanas plānu izstrādes ietvaros.<br />
2002. gadā apsekoti Latvijā un Eiropas Savienībā aizsargājamie biotopi, tai skaitā arī mežu biotopi [11].<br />
MEŽU tIPI<br />
Gaujas NP augošie meži ir samērā daudzveidīgi, te sastopami visi trīs Latvijai raksturīgie mežu veģetācijas tipi:<br />
boreālie skujkoku meži, Eiropas vasarzaļie platlapju meži un Eirosibīrijas melnalkšņu staignāji, izdalīti gandrīz visi<br />
Latvijai raksturīgie meža mežsaimnieciskie tipi. Atbilstoši 1987. gadā veiktajai mežu ierīcībai Parka teritorijā lielāko<br />
daļu – 87% no meža zemju kopējās platības aizņem sausieņu meži. No tiem izplatītākie meža tipi ir damaksnis, lāns,<br />
vēris un gārša. Reljefa īpatnību dēļ Parkā ir maz slapjo mežu un līdz ar to maz arī nosusināto mežu. Piemēram, meži<br />
uz slapjām kūdras augsnēm aizņem 6% meža zemju platības, un tie nelielās platībās atrodas izklaidus visā teritorijā.<br />
No tiem izplatītākie meža tipi ir niedrājs un purvājs. Meži uz slapjām minerālaugsnēm aizņem 3% meža zemju un<br />
arī atrodas izklaidus visā teritorijā. No tiem izplatītākie meža tipi ir slapjais damaksnis un slapjais mētrājs. Meži uz<br />
nosusinātām kūdras augsnēm aizņem 2% no meža zemēm. No tiem izplatītākie meža tipi ir šaurlapu kūdrenis un<br />
mētru kūdrenis. Meži uz nosusinātām slapjām minerālaugsnēm aizņem 2% no meža zemēm (galvenokārt šaurlapu<br />
ārenis un platlapju ārenis).<br />
Vairāk nekā pusi (55,5%) no visiem mežiem aizņem audzes, kur valdošā koku suga ir priede. Pārējo, pēc īpatsvara<br />
lielāko, mežu sadalījums pēc valdošajām koku sugām ir šāds: 17% aizņem egļu, 16% – bērzu un 7% - baltalkšņu meži.<br />
Lai gan meži, kuros valdošā koku suga ir kāds no platlapjiem, kopumā aizņem tikai 2%, Gaujas senielejā ir vietas,<br />
piemēram Siguldas apkārtnē, ar ievērojami lielāku platlapju un jauktu platlapju-egļu mežu īpatsvaru. Raksturīgi,<br />
ka Gaujas ielejā katrs meža tips aizņem noteiktu reljefa elementu (1. attēls). Senielejas nogāzes mala apaugusi ar<br />
damakšņa un mētrāja tipa mežiem. Lēzenākās nogāzēs sastopams vēris, bet nogāžu lielāko daļu un pakājes, it īpaši<br />
Siguldas apkārtnē, aizņem bagātīgas gāršas [7].<br />
Meža dabisko biotopu inventarizācijas gaitā valsts mežos konstatēti 15 dabiskie meža biotopu tipi (no 20<br />
teorētiski iespējamiem [10]):<br />
• Skujkoku mežs; • Gravas mežs;<br />
• Mistrots skuju – lapu koku mežs; • Nogāzes mežs;<br />
• Platlapju mežs; • Krastmalas mežs;<br />
• Apšu mežs; • Avotains mežs;<br />
• Citu lapu koku mežs; • Bioloģiski nozīmīga bebraine;<br />
• Slapjš melnalkšņu mežs; • Biokoks;<br />
• Slapjš priežu un bērzu mežs; • Vējgāzes mežs.<br />
• Slapjš platlapju mežs;<br />
Inventarizācijas rezultāti liecina, ka identificētie DMB un PDMB sastāda 12% no apsekotās mežu platības<br />
(18690 ha). To izvietojums ir samērā neviendabīgs. Ja, piemēram, Raiskuma apkārtnē (bijušajās Gaujas un Raiskuma<br />
mežniecībās) DMB un PDMB īpatsvars ir 9%, tad Siguldas apkārtnē (bijušajā Siguldas mežniecībā) to īpatsvars ir<br />
pat 20%. Tas izskaidrojams ar atšķirīgo mežu apsaimniekošanas vēsturi šajās Parka daļās. Siguldas apkārtnē vairums<br />
valsts mežu atrodas Gaujas senielejā uz stāvajām nogāzēm. Tur mežsaimnieciskā darbība jau ilgstoši nav veikta<br />
vai veikta ar nelielu intensitāti. Savukārt Raiskuma apkārtnē daudz valsts mežu atrodas arī ārpus Gaujas senielejas<br />
1