Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Latviešu mūzikas instrumentu historiogrāfija<br />
instrumentu darinātājiem, spēlmaņiem un kopīgu muzicēšanu". Tur izvērtēts<br />
vairāku instrumentu būves meistaru ieguldījums, minēti saistoši fakti no viņu<br />
dzīves un darbības. Raksturojot spēlmaņu tradīciju, autore pievēršas gan tās<br />
iesākumiem un attīstībai, gan situācijai 20. gadsimta otrajā pusē. Parādīta kroga<br />
kā muzicēšanas vietas īpašā nozīme lauku dzīvē.<br />
Darba beigās ir diezgan plaša bibliogrāfija un piezīmes.<br />
ī. Priedītes darbu dzi]i un vispusīgi divos "Latvju mūzikas" laidienos ir izvērtējis<br />
Kārlis Brambats (1987, 1988) - Vācijā dzivoļošs latviešu muzikologs un tostarp<br />
ari organologs. Viņš sīki aplūko darba teorētiskos pamatus, un pirmkārt jau<br />
tautas mūzikas instrumenta jēdziena definīcijas problēmas un instrumentu<br />
klasi'fikācijas metodes. Sekojot ī. Priedītes grāmatas uzbūvei, K. Brambats tālāk<br />
aplūko pašskaņus, pūšamos, sitamos un stigu instrumentus, kā ari komentē<br />
darba pēdējo nodaļu "Par tautas instrumentu darinātājiem, spēlmaņiem un<br />
kopīgu muzicēšanu". Faktiski K. Brambata publikācijas būtu uzlūkojama par<br />
jaunu, nozīmīgu pētījumu latviešu organoloģijā. Veidota kā ī. Priedītes grāmatas<br />
"Ko spēlēja sendienās" kritika, tā nemazina kritizējamā darba paliekošo nozīmi,<br />
taisni otrādi, izce! tā informatīvo, apkopojošo vērtību.<br />
ī. Priedīte pievēršas atsevišķiem etnogrāfijas jautājumiem pāris nākošajās<br />
publikācijās (1984, 1985). Apzinot un apkopojot visu <strong>Latvijas</strong> muzeju krātuvēs<br />
esošos tautas mūzikas instrumentus, tapuši divi katalogi: "Tautas mūzikas<br />
instrumenti" (1988) un "Cītaras un meistari" (1993). Pirmajā ir atrodamas ziņas<br />
par vairākiem simtiem pašskaņu, pūšamo, stigu un sitamo instrumentu.<br />
Atsevišķā nodaļā apkopotas arheoloģiskās liecības. Otrajā katalogā ir<br />
raksturotas apmēram simts cītaras un cītarkokles <strong>Latvijas</strong> Etnogrāfiskā<br />
brīvdabas muzeja tautas instrumentu kolekcijā, komentāriem izmantojot ari<br />
gandriz pustūkstoti informācijas vienību lielo krājumu zinātniskajā arhīvā.<br />
Interesanti, ka šie katalogi ir tapuši gandriz gadsimtu pēc pirmā latviešu<br />
mūzikas instrumentu kataloga (Katalogs 1896) un savā veidā liecina par<br />
organogrāfijas noieto ceļu šai laikā.<br />
59