Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Latviešu mūzikas instrumentu historiogrāfija<br />
mūzikas materiālu" IV burtnlcas, A. Bīlenšteina grāmatas par latviešu koka<br />
celtnēm un darba rīkiem, J. Sproģa manuskripta "Senie mūzikas instrumenti un<br />
darba un godu dziesmu melodijas Latvijā", E. Melnqaiļa krājumiem "Latviešu<br />
dancis" un "Latviešu mūzikas folkloras materiālu" I sējuma. Izmantotas ari<br />
latviešu pasakas un teikas, Indriķa Livonijas hronika, kā ari V. Urtāna pētijums.<br />
J. Vītolinš mazliet pievēršas instrumentu lomai seno latviešu dzīvē, kā ari<br />
,<br />
senākajiem instrumentu - svilpju, stabuļu, dūceņu - atradumiem. Apskatidams<br />
etnogrāfiskas ziņas par mūzikas instrumentiem, viņš tos sakārto šādā secībā:<br />
idiofoni, membranofoni, aerofoni un hordofoni. J. Vitolina darbā sīkāk ir<br />
,<br />
raksturoti trideksnis ar tā paveidiem - eglīti, ēkuli, puigaini, puškaini -, klabatas,<br />
rūcenis, vargas, bungas, sietiņš, stabule, svilpe, spiegana, pēga, pānflauta,<br />
dūdas, čagans, āžrags, ganu rags, taure, spēle, dūda jeb pūš]a vijole, ģīga,<br />
cimboles, kokles un, visbeidzot, vijole. Apraksts papildināts ar tridekšņa,<br />
stabules, dūdu, āžraga un kokļu skaņdarbu piemēriem, kā ari ar kokļu<br />
skaņojuma paraugiem. Ievietots Tērvetes pilskalna arheoloģiskajos izrakumos<br />
atrastais zernqaļu stabulētāja attēls, divi no J. K. Broces "Monumente" ņemti<br />
attēli ar dūdiniekiem, kā ari fotogrāfija, kurā redzama stabule, taure, dūdas,<br />
āžrags, trideksnis un trīs piecstīgu kokles.<br />
Kopumā šajā darbā maz jaunas informācijas un ir vairākas organoloģiska<br />
rakstura neprecizitātes vai kļūdas. Tā J. Vitoliņš raksta, ka vargas spēlējot<br />
pieliek pie zobiem un pietur ar lūpām; īstenībā vargas pietur ar pirkstiem un<br />
lūpas nedaudz papleš, lai tās nepārcirstu ar vargu mēlīti. J. Vītoliņš nez kāpēc<br />
atkārto jau A. Jurjāna izteikto domu, ka "bungas nav vairs tautā nekur<br />
uzejamas" (1980:18), lai gan 20. gadsimta otrajā pusē bungas gatavotas<br />
gandriz katrā lauku kapelā. A. Jurjāna piezīmi, ka sietinš esot "tāds pats kā<br />
dienvidu tautām tamburīns", J. Vītolinš dzejiskt izvērš un raksta, ka sietinu<br />
, ,<br />
izmantojušas "sievietes dejas ritma pastiprināšanai" (1972:56). Nekorekts ir A.<br />
Jurjāna aprakstītās pānflautas salīdzinājums ar lietuviešu skudučiem, jo starp<br />
abiem instrumentiem ir būtiska atšķirība: pānflautas stobriņi ir stingri savienoti<br />
vairāki kopā un tā spēlējama kā solo instruments, bet skuduču stobriņi ir<br />
56