Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
Valdis Mukt'upavels - - DSpace - Latvijas Universitāte
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Latviešu mūzikas instrumentu hisloriogrāfija<br />
nodaļās apskatīti sitamie instrumenti - bungas, eglīte, sietiņš, pūšamie - taure,<br />
rags, vargas (autors to uzskata par pūšamo instrumentu, balstoties uz viņa<br />
rīcībā esošajām ziņām), stabule, svilpe, spiegana, pēga, Pāna svilpe, stigu -<br />
dūdas, spēles, monohords, cimbāle, Latgales un Kurzemes kokles. J. Sproģis<br />
apkopojis folkloras materiālus - tautasdziesmas, sakāmvārdus, pasakas un<br />
citus, kuros minēti mūzikas instrumenti, un salīdzinājis tos ar vēsturiskām un<br />
etnogrāfiskām liecībām par šiem instrumentiem. Darbā publicēti 46<br />
instrumentālu melodiju piemēri, to starpā 2 taures, 19 āžaraga, 7 stabules, 6<br />
dūdu un 12 kokļu melodijas. 8 no tām autors savācis pats, pārējās ir ņēmis no<br />
A. Jurjāna (19 melodijas), E. Melnqaiļa (16 melodijas) un A. Salaka (3<br />
melodijas) arhīviem Latviešu folkloras krātuvē. Būdams diezgan erudīts sava<br />
laika muzikologs un pārzinādams galvenās latviešu mūzikas instrumentiem<br />
veltītās publikācijas, J. Sproģis mēģinājis latviešu instrumentālmūzikas<br />
parādības skatīt plašākā reģionālā un vēsturiskā kontekstā.<br />
Diemžē1 J. Sproģa grāmata "Senie mūzikas instrumenti un darba un godu<br />
dziesmu melodijas Latvijā" neiezīmēja kvalitatīvi jaunu laikaposmu latviešu<br />
organoloģijā. Sagatavota 1943. gadā, tā tomēr netika publicēta, acīmredzot<br />
kādu ar okupācijas situāciju saistītu apstākļu dē]. Līdz mūsu dienām ir nonācis<br />
tikai ši darba korektūras variants, kas glabājas Latviešu folkloras krātuvē.<br />
Emilis Melngailis<br />
E. Melngailis "Latviešu danci" (1949) apraksta tautas mūzikas instrumentus, to<br />
gatavošanu un lietošanu, tāpat ari izsaka savas domas par instrumentālās<br />
mūzikas atdzimšanas iespējām. Tomēr nozīmīgākais ir mūzikas materiālu<br />
publicējums: grāmatā ievietotas 362 melodijas un 4 melodiju apdares. Krājuma<br />
pirmajās piecās nodaļās sakārtotās melodijas būtībā ir dziesmas, kuru dažas<br />
formālās iezīmes - divdalīgs vai četrdaļiqs metrs, formas divdaļība u. c. [āva E.<br />
Melngailim tās uzskatīt par danču (paša Melnqaiļa apzīmējums) melodijām.<br />
Izņēmums ir melodijas Nr. 191, 192, 194-196,198-201,206,208,210-212.224,<br />
228-230, 232, kurām ir analogi grāmatas 6. nodaļā "lnstrumentā1i paraugi". Šajā<br />
50